Справа № 160/23979/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 лютого 2025 р.Справа №88зп-25/160/23979/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши заяву Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про забезпечення позову Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ПС/ДН/21176/ПС-ЗК/0002/СВ-ФС від 22.08.2024р., -

УСТАНОВИВ:

03.09.2024р. через систему "Електронний суд" Служба у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області звернулася з адміністративним позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 22 серпня 2024року про накладання штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПС/ДН/21176/ПС-ЗК/0002/СВ-ФС про накладення на позивача штрафу у розмірі 24000 грн.

Ухвалою суду від 09.09.2024р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.

17.02.2025р. через систему "Електронний суд" від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить зупинити дію постанови Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладання штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПС/ДН/21176/ПС-ЗК/0002/СВ-ФС від 22 серпня 2024 року у розмірі 24 000,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

Вказану заяву позивач обґрунтовує тим, що він не погоджується з оспорюваною постановою, а оскільки постанови територіального органу Держпраці про накладення штрафів є виконавчими документами, то існує реальна можливість початку виконання зазначеного документа в примусовому порядку, при цьому, ані Порядок №509, ані Закон №1404 - VIII не передбачають зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження таких у судовому порядку. За викладеного, позивач вказує на те, що в даному випадку одночасно наявні дві підстави, передбачені статтею 150 КАС України, для задоволення судом заяви позивача про забезпечення позову, а саме: невжиття заходів забезпечення позову може призвести до застосування щодо позивача заходів примусового виконання рішень, що безперечно матиме негативні наслідки до останнього; наявні очевидні ознаки протиправності дій Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, а саме: накладення на Службу у справах дітей ВК Обухівської селищної ради штрафу на підставі абзацу 4 частини 2 ст.265 КЗпПУ, з яким Служба не погоджується, про що вчасно повідомляла відповідача надсилаючи свої «Заперечення», які не були прийняті їм до уваги. Крім цього, позивач зазначає, що посадові особи Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, після відкриття провадження та розгляду справи, двічі намагались порушити права Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради та безпідставно стягнути кошти, а саме: Слобожанським відділом державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) 28.11.2024 р., згідно повідомлення від ст. державного виконавця Яни Баранець, вже було відмовлено в прийнятті постанови №ПС/ДН/21176/ПС-ЗК/0002/СВ-ФС від 22.08.2024р та стягнення коштів в сумі 24 000,00 грн., до виконання керуючись п.9 частини четвертої ст..4 ЗУ «Про виконавче провадження», та був повернутий без прийняття до виконання; згідно листа №02-06-08/36 від 29.01.2025 року в.о. начальника Управління Державної казначейської служби України у Петриківському районі Дніпропетровської області Тетяни Зайцевої повідомлено, що до управління надійшла заява Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про виконання постанови №ПС/ДН/21176/ПС-ЗК/0002/СВ-ФС від 22.08.2024р та стягнення коштів в сумі 24 000,00 грн.; 17.02.2025 року, вже вдруге, від заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Сергія Бланка до Управління Державної казначейської служби України у Петриківському районі Дніпропетровської області, надійшла заява №ПС/3.1/2474-25 про стягнення з Позивача штрафу, про що в.о. начальника УДКСУ у Петриківському районі Тетяна Зайцева повідомила у своєму листі від 17.02.2025 р. вх. №01-08.1-06/78, а тому заявник просить застосувати заходи забезпечення позову на підставі ст.ст.150,151,154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши вищенаведену заяву представника позивача про забезпечення позову та вивчивши надані докази на її підтвердження, суд приходить до висновку про наявність достатніх обґрунтованих правових підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За приписами п.1, п.5 ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, в якій суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

При цьому, також, відповідно до п.17 а.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р. Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ, в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Так, як вбачається зі змісту доданої до заяви копії листа Управління Державної казначейської служби України у Петриківському районі Дніпропетровської області №01-08.1-06/78 від 17.02.2025р. вбачається, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», п.п.4 пункту 10-2, Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», оскаржувана постанова прийнята до виконання, а тому за викладених обставин, суд приходить до висновку, що, у даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся та зазначені обставини є достатніми підставами для забезпечення даного позову згідно до п.1 ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, судом приймається до уваги і те, що ст. 34 Закону України Про виконавче провадження не містить таких підстав для зупинення виконавчого провадження, як оскарження позивачем оспорюваної постанови у судовому порядку, а тому зупинення стягнення за оспорюваною постановою (виконавчим докуменом) можливе лише шляхом вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, та те, що прийняття до виконання Управлінням Державної казначейської служби України у Петриківському районі Дніпропетровської області постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПС/ДН/21176/ПС-ЗК/0002/СВ-ФС від 22.08.2024р., яку позивач оспорює в судовому порядку, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, відсутність у Законі України Про виконавче провадження механізму зупинення виконання вказаних постанов до ухвалення судового рішення по суті, суд вважає за необхідне зупинити стягнення на підставі постанови Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПС/ДН/21176/ПС-ЗК/0002/СВ-ФС від 22.08.2024р. до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі.

При цьому, з аналізу положень ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що в даному випадку, саме застосування заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі оспорюваної у цій справі постанови є ефективним способом забезпечення даного позову.

Разом з тим, не підлягає задоволенню заява позивача в частині саме щодо зупинення дії оспорюваної постанови, оскільки у разі забезпечення позову шляхом зупинення дії оспорюваного рішення суб`єкта владних повноважень суд повинен в ухвалі вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності оспорюваного рішення у відповідності до вищенаведеної постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008р.

Проте, у межах розгляду даної заяви судом не може вирішуватися питання очевидності протиправності оспорюваного рішення, оскільки встановлення очевидності ознак протиправності оспорюваного рішення без розгляду справи по суті є неприпустимим.

За викладеного, у адміністративного суду відсутні будь-які правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оспорюваної постанови, а тому у цій частині заяви позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Служби у справах дітей Виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про забезпечення адміністративного позову у справі №160/23979/24 задовольнити частково.

Зупинити стягнення Управлінням Державної казначейської служби України у Петриківському районі Дніпропетровської області на підставі постанови Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ПС/ДН/21176/ПС-ЗК/0002/СВ-ФС від 22.08.2024р. до набрання законної сили судовим рішенням суду у адміністративній справі №160/23979/24.

В частині заяви щодо зупинення дії зазначеної постанови відмовити.

Ухвала підлягає негайному, обов`язковому виконанню шляхом направлення її державним органам для вжиття відповідних заходів згідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у спосіб та строки, встановлені ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва