Справа № 400/11335/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 р. № 400/11335/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаМіністерства освіти та науки України (директорат фахової передвищої, вищої освіти), просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаДЕРЖАВНЕ ПІДПРИМЄСТВО «ІНФОРЕСУРС», вул. Довженка Олександра, 3, м. Київ, 03057,

провизнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства освіти та науки України (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИМЄСТВО «ІНФОРЕСУРС» (далі третя особа) про:

визнання протиправною відмову відповідача, викладену у формі відповіді на заяву від 30.10.2024 № 3/8166-24 у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо позивача;

зобов`язання відповідача через Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти Державне підприємство «ІНФОРЕСУРС» внести зміни до даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти щодо порушення позивачем черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України «Про освіту», а саме: в розділі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 ЗУ «Про освіту» вказати «Так, не порушує».

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з метою отримання права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією відповідно до пункту 3 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивачем було отримано довідку про здобувача освіти з Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі ЄДЕБО) за формою Додатку 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі Порядок № 560). Проте, згідно з отриманою довідкою позивач здобуває освіту з порушенням послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». На думку позивача, наведена довідка містить недостовірні дані, оскільки він здобув лише повну загальну середню освіту в Миколаївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 11 Миколаївської міської ради Миколаївської області. Пізніше позивач навчався в Київській муніципальній академії естрадного та циркового мистецтв, з якого його 28.12.2019 було відраховано за академічну неуспішність. Водночас він не здобув належний рівень професійно-технічної освіти. На даний час позивач здобуває у Відокремленому структурного підрозділу Миколаївського фахового коледжу транспортної інфраструктури Українського державного університету науки і технологій послідовну освіту за освітнім рівнем фаховий молодший бакалавр. Вважаючи, що отримана довідка містить невірні дані, позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення достовірних даних стосовно нього в ЄДЕБО, однак йому було відмовлено листом від 30.10.2024 № 3/8166-24 у внесенні змін в ЄДЕБО у зв`язку з тим, що він навчався в Київській муніципальній академії естрадного та циркового мистецтв, а тому зарахування на навчання за освітнім рівнем фахового молодшого бакалавра до Миколаївського фахового коледжу транспортної інфраструктури Українського державного університету науки і технологій за рівнем освіти фаховий молодший бакалавр вважається повторним і означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття ним освіти в непослідовному порядку. Позивач переконаний, що така відмова відповідача є протиправною.

У відзиві на позовну заяву від 16.12.2024 відповідач заперечив проти позовних вимог і просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі, умотивувавши його тим що:

після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти; повторне зарахування позивача означає, що він знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності, а це свідчить про здобуття ним освіти в непослідовному порядку; відтак відповідна довідка містить достовірні дані про позивача про те, що він порушує послідовність здобуття освіти;

повноваження щодо внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО, а також надання довідки, яка формується за даними ЄДЕБО і має підтверджувати статус здобувача вищої освіти, належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності.

У встановлений судом строк позивач правом на подання відповіді на відзив, а третя особа правом на подання пояснень не скористалися.

09.12.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі, про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИМЄСТВА «ІНФОРЕСУРС».

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

В архівній довідці Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв від 17.09.2024 № 8 зазначено, що позивач у 2015 році вступив до Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв на денну форму навчання за державним замовленням, з якої його було відраховано зі складу студентів IV курсу за академічну неуспішність (наказ від 28.01.2019 № 19-с). У серпні 2019 року позивач був поновлений до Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв на IV курс заочної форми навчання за кошти фізичної особи (наказ від 28.08.2019 № 95-с). Позивач був відрахований зі складу IV курсу заочної форми навчання за власним бажанням (наказ від 28.12.2019 № 132-с).

Відповідно до Довідки Відокремленого структурного підрозділу «Миколаївський фаховий коледж транспортної інфраструктури Українського державного університету науки і технологій» від 06.09.2024 № 28919 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти позивачу 30.05.2015 було видано Атестат про повну загальну середню освіту, з 10.09.2024 по 30.06.2027 він здобуває освіту за освітнім рівнем фаховий молодший бакалавр, поточне здобуття освіти порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

25.09.2024 позивач звернувся до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИМЄСТВА «ІНФОРЕСУРС» із заявою з проханням внести відповідні зміни до ЄДЕБО для можливості отримання довідки, що відповідає його дійсному рівню отримання освіти.

У відповіді на звернення позивача відповідач у листі від 30.10.2024 № 3/8166-24 зазначив, що питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про публічні електронні реєстри» введення усіх реєстрів, за допомогою яких органи державної влади, органи місцевого самоврядування, саморегулівні організації, юридичні особи публічного права, їх посадові особи, інші уповноважені законом особи здійснюють збирання, оброблення та поширення офіційної інформації про передбачені цим Законом та іншими законами об`єкти реєстрів, здійснюється в електронному вигляді відповідно до вимог цього Закону, законів або інших актів законодавства, згідно з якими вони створені, та є публічними електронними реєстрами.

Згідно з пунктами 4 і 7 частини першої статті 9 Закону України «Про публічні електронні реєстри» систему органів та суб`єктів у сфері реєстрів становлять, зокрема, держателі реєстрів та створювачі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про публічні електронні реєстри» держатель публічного електронного реєстру орган державної влади, орган місцевого самоврядування, юридична особа публічного права, визначена законом, або саморегулівна організація, що забезпечує створення, функціонування та ведення публічного електронного реєстру.

Створювач реєстрової інформації (далі створювач) особа, яка в межах визначених законом повноважень створює інформацію про об`єкт реєстру для її внесення до відповідного реєстру (пункт 19 частини першої статті 2 Закону України «Про публічні електронні реєстри»).

Частиною першою статті 13 Закону України «Про публічні електронні реєстри» встановлено, що держателі реєстрів залежно від юридичного статусу відповідного органу, у випадках та в межах повноважень, встановлених законом:

1) забезпечують формування та/або реалізацію державної політики у сфері відповідних реєстрів;

2) здійснюють нормативно-правове регулювання у сфері відповідних реєстрів у випадках, визначених законом;

3) вносять на розгляд до Кабінету Міністрів України або центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах, пропозиції щодо забезпечення формування державної політики у сфері відповідних реєстрів;

4) розробляють та організовують виконання державних чи інших цільових програм з розвитку відповідних реєстрів;

5) виступають замовниками послуг із виконання робіт із національної стандартизації за рахунок коштів державного бюджету у сфері відповідних реєстрів;

6) забезпечують створення, функціонування та ведення відповідних реєстрів;

7) організовують роботу, пов`язану із провадженням діяльності з ведення відповідних реєстрів;

8) організовують електронну (технічну та інформаційну) взаємодію реєстрів;

9) виступають створювачами інформації про об`єкти Реєстру реєстрів;

10) забезпечують доступ до відповідних реєстрів визначених законом суб`єктів їх ведення, публічних реєстраторів, інших суб`єктів, право доступу яких визначено законом, і приймають рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених законом;

11) забезпечують оприлюднення реєстрової інформації у формі відкритих даних;

12) організовують роботу з підготовки та підвищення кваліфікації публічних реєстраторів відповідних реєстрів;

13) здійснюють контроль за дотриманням суб`єктами у сфері реєстрів законодавства, порядку ведення реєстрів, створення реєстрової інформації та інші повноваження, визначені цим Законом або іншими законами, згідно з якими створено відповідний реєстр;

14) складають протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;

15) надають узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань ведення відповідних реєстрів;

16) здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Створювачі в межах визначених законодавством повноважень під особисту відповідальність створюють інформацію про об`єкти реєстрів, зокрема шляхом складання відповідного автентифікованого електронного документа, для внесення такої інформації до відповідних реєстрів (абзац перший частини першої статті 16 Закону України «Про публічні електронні реєстри»).

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 21 Закону України «Про публічні електронні реєстри» створювач відповідає за створення та внесення інформації про об`єкт реєстру до відповідного реєстру, крім випадків, визначених законодавством, згідно з яким створено реєстр.

Таким чином, повноваження щодо створення та внесення інформації про об`єкт реєстру до відповідного реєстру належить саме створювачу реєстрової інформації. Натомість держатель реєстру такою компетенцією не наділений.

Частини першої статті 74 Закону України «Про освіту» встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система Єдина державна електронна база з питань освіти (далі Електронна база).

Головним призначенням ЄДЕБО є забезпечення фізичних та юридичних осіб інформацією в галузі освіти (пункт 1 розділу ІІ Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 08.06.2018 № 620, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.10.2018 за № 1132/32584 (далі Положення № 620).

Відповідно до абзаців першого-п`ятого частини шостої статті 74 Закону України «Про освіту» суб`єктами ведення Електронної бази є:

держатель та адміністратор Електронної бази;

органи управління у сфері освіти;

суб`єкти освітньої діяльності;

підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління держателя Електронної бази.

Згідно з абзацом першим пункту 5 розділу І Положення № 620 власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором державне підприємство «Інфоресурс», що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Положення № 620 розпорядник ЄДЕБО:

1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО;

2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством;

3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством;

4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо:

ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності;

результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності;

акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо-професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня «молодший спеціаліст», а також освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти);

іншу інформацію, визначену законодавством;

5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим-сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису;

6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО;

7) визначає:

перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам;

вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО.

Натомість підпунктом 1 пункту 8 розділу IV Положення № 620 передбачено, що суб`єкти освітньої діяльності та їх територіально відокремлені структурні підрозділи (відокремлені підрозділи), що надають освітні послуги у сфері дошкільної, загальної середньої, позашкільної освіти, засновники яких не мають органів управління освітою (суб`єкти освітньої діяльності приватної форми власності), а також професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, освіти дорослих, в тому числі післядипломної освіти вносять до ЄДЕБО та підтримують в повному, актуальному та достовірному стані інформацію за переліком, визначеним у пунктах 6-9 розділу III цього Положення (крім інформації про сертифікати зовнішнього незалежного оцінювання, результати зовнішнього незалежного оцінювання, участь у вступних кампаніях до закладів освіти (коли, до яких закладів освіти, на які професії, спеціальності, спеціалізації, рівні, форми навчання особа подавала заяви в електронній формі) та інформації, зазначеної в підпункті 6 пункту 6) для таких суб`єктів освітньої діяльності.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 розділу ІІІ Положення № 620 в ЄДЕБО вносяться такі дані про фізичних осіб: щодо здобувачів освіти прізвище, ім`я, по батькові (за наявності); дата народження; тип, серія (за наявності), номер, ким і коли виданий документ, що посвідчує особу (для особи, якій не виповнилось 14 років - свідоцтво про народження; для особи, яка звернулася із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не має документів, що посвідчують особу - довідка про звернення за захистом в Україні); реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); громадянство; стать; серія, номер, ким і коли виданий документ про освіту (науковий ступінь) особи з інформацією про здобуті нею рівень (освітньо-кваліфікаційний (кваліфікаційний) рівень), ступінь освіти, професію, спеціальність та спеціалізацію (у деяких випадках зазначаються напрям підготовки, освітня програма, професійна кваліфікація); про зарахування, відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення за спеціальністю, спеціалізацією, професією; рівень (освітньо-кваліфікаційний (кваліфікаційний) рівень), ступінь освіти, що здобувається, освітня програма; джерело фінансування здобуття освіти; назва факультету (відділення), структурного підрозділу; форма навчання; курс навчання; навчальна група; серія, номер, ким і коли виданий студентський (учнівський) квиток державного зразка особи з інформацією про назву факультету (відділення), структурного підрозділу, номер групи, форму навчання, дату видачі та строк дії квитка, цифрова фотографія (за наявності).

Таким чином, функції створювача інформації в ЄДЕБО стосовно здобувачів освіти виконують суб`єкти освітньої діяльності, а не розпорядник (держатель) ЄДЕБО Міністерство освіти і науки України.

У Положенні про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630, не передбачено повноважень Міністерства освіти і науки України щодо внесення відомостей стосовно здобувачів освіти в ЄДЕБО.

Відтак повноваження щодо внесення в ЄДЕБО даних стосовно позивача належать суб`єкту освітньої діяльності Відокремленому структурному підрозділу «Миколаївський фаховий коледж транспортної інфраструктури Українського державного університету науки і технологій», де здобуває освіту позивач, а не Міністерству освіти і науки України, яке є лише розпорядником (держателем) ЄДЕБО, і яке такими повноваженнями не наділене.

Тобто Міністерство освіти і науки України є неналежним відповідачем у цій справі, а його відмова у внесені відповідних змін в ЄДЕБО стосовно позивача, яка викладена в листі від 30.10.2024 № 3/8166-24, є правомірною.

Щодо аргументів позивача про недостовірність даних в ЄДЕБО стосовно нього, то суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, у пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 (заява № 63566/00), в якій зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

З огляду на принцип, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними, право на справедливий суд не може вважатися ефективним, якщо клопотання та зауваження сторін не будуть справді «заслухані», тобто належним чином розглянуті судом. У рішеннях судів і трибуналів мають бути належним чином наведені підстави, на яких вони ґрунтуються. Цей обов`язок обґрунтовувати рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, висунутий скаржником, а передбачає, що сторони судового провадження можуть розраховувати на отримання конкретної та чіткої відповіді на аргументи, які є вирішальними для результату цього провадження. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення може змінюватися залежно від характеру рішення та має визначатися з огляду на обставини справи (пункт 120 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Овчаренко та Колос проти України» від 12.04.2023 (заяви № 27276/15 і № 33692/15).

Оскільки у відповідача відсутні повноваження щодо внесення даних в ЄДЕБО стосовно здобувачів освіти, тому достовірність (недостовірність) даних в ЄДЕБО стосовно позивача не має вирішального значення для вирішення цієї справи за таких обставин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства освіти та науки України (пр-т Берестейський, 10, м. Київ, 01135; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИМЄСТВО «ІНФОРЕСУРС» (вул. Олександра Довженка, 3, м. Київ, 03057; ) відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 20 лютого 2025 року