Справа № 460/6801/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
за результатами розгляду заяви про зобов`язання суб`єкта владних повноважень
подати звіт про виконання судового рішення
19 лютого 2025 р. Р і в н еСправа №460/6801/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням від 12.08.2024, яке набрало законної сили 12.09.2024, позов задоволено.

13.01.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №460/6801/24, в якій позивач просив зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Заява обґрунтована тим, що при виконанні судового рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 15.05.2024 по 30.11.2024 із застосуванням статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та нараховано доплату в сумі 8541,33 грн з урахуванням раніше виплачених сум. При цьому, відповідач повідомив, що з 01.12.2024 пенсія ОСОБА_1 виплачуватиметься у розмірі, визначеному з урахуванням судового рішення у справі №460/6801/24, а саме 6262,34 грн, у тому числі 3200 грн (1600,00 грн х 2) підвищення відповідно до ст. 39 вищевказаного Закону з урахуванням норм статті 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік». Позивач вважає, що всупереч судовому рішенню відповідачем не нараховано та не виплачено позивачу з 15.05.2024 доплату до пенсії у належному розмірі. Вважає таку поведінку відповідача недобросовісною, яка спрямована на фактичне ухилення від виконання судового рішення.

Заява відповідає вимогам статей 166-167, 382 КАС України.

На виконання вимог статті 167 КАС України позивачем долучено до поданої заяви доказ її надсилання іншим учасникам справи.

Відповідач у письмовому поясненні заперечив проти заяви позивача, вказавши, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області рішення суду у справі № 460/6801/24 виконано в межах повноважень, що підтверджено рішенням про перерахунок пенсії. З 15.05.2024 позивачу нараховується доплата, встановлена ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі двох мінімальних заробітних плат. Просив у задоволенні заяви відмовити.

Підстави для повернення заяви відсутні (ч. 2 ст. 167 КАС України).

В силу вимог ч. 1 ст. 382-1 КАС України, суд розглянув подану заяву в порядку письмового провадження.

При вирішенні заяви про встановлення судового контролю суд враховує таке.

Відповідно до статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як встановлено судом з матеріалів справи, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 у справі № 460/6801/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 15.05.2024 нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, встановленим на 1 січня календарного року.

Рішення суду набрало законної сили 12.09.2024.

Зі змісту рішення про перерахунок пенсії від 11.11.2024 №00 суд встановив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснено нарахування позивачу з 15.05.2024 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченого статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 3200,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року, становить 3028 гривень (3028 х 2 = 6056).

Таким чином, при виконанні судового рішення органом Пенсійного фонду нараховано позивачу підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, станом на 01.01.2024 1600 грн (дві мінімальної заробітної плати становить 3200 грн), а не з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленим на 1 січня календарного року.

Суд наголошує, що резолютивна частина рішення суду зобов`язального змісту в цій справі повністю узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.04.2024 у справі №240/19227/21, щодо зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, встановленим на 1 січня календарного року.

Жодного неоднозначного тлумачення рішення суду не припускає.

Тому, виконуючи рішення суду в цій справі, відповідач був зобов`язаний застосовувати розмір доплати два прожиткові мінімуми для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року.

Однак, суд встановив, що здійснюючи нарахування позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території зони гарантованого добровільного відселення, відповідач фактично застосував до спірних правовідносин розмір такого підвищення, що не відповідає двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, встановленим на 1 січня календарного року, чим порушив право позивача на отримання зазначеного підвищення у належному розмірі, захищене судовим рішенням.

Відтак, рішення суду у справі №460/6801/24 залишається невиконаним.

Суд наголошує, що відповідно до положень статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 5 частини третьої статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Конституційний Суд України, розглядаючи справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. При цьому, добровільне виконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є законодавчо встановленим обов`язком такого боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Станом на дату розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем судового рішення у справі №460/6801/24.

За змістом частини першої статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Враховуючи наведене, з метою здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд вважає необхідним зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про його виконання.

Відтак, заява позивача про встановлення судового контролю підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 166-167, 248, 256, 382 - 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подати до Рівненського окружного адміністративного суду у строк до 19.03.2025 звіт про виконання судового рішення від 12.08.2024 у справі №460/6801/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2025 року.

Суддя Н.О. Дорошенко