Справа № 380/28380/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 лютого 2025 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді: Кисильової О.Й.,
розглянувши у письмовому провадженні подану в порядку статті 383 КАС України заяву про визнання протиправними дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений повністю.

Визнана протиправною відмова Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти подану ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

27.12.2024 ОСОБА_1 подала до суду заяву у порядку ст. 383 КАС України, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, вчинені на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23, в частині фактичної відмови прийняти декларацію ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації з настанням відповідних правових наслідків, передбачених чинним законодавством України;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23 та прийнятті декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області протягом 10 днів надати до суду звіт про виконання Окремої ухвали.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.12.2024 заява передана на розгляд головуючої судді Кисильовій О.Й.

06.01.2025 відповідач надіслав до суду заперечення на заяву позивача від 27.12.2024, яке обґрунтовано тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23 ГУ ДМС у Львівській області прийняло подану ОСОБА_1 декларацію від 23.10.2023 про відмову від іноземного громадянства, про що заявницю повідомлено рекомендованими листами від 25.11.2024 № Г-1169/6/4601- 24/4601.05/15159-24 та від 27.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15245-24,

Відповідач звертає увагу, що прийняв декларацію у позивача, як було вказано у резолютивній частині рішення суду, у її прийнятті не відмовляв та про відмову у прийнятті декларації позивачу не вказував.

Також повідомляє, що станом на сьогодні інші громадяни російської федерації, які хочуть набути громадянство України, подають відповідачу довідки про припинення громадянства російської федерації саме в період повномасштабного вторгнення російської федерації в нашу країну.

Зважаючи на наведене відповідач просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви від 27.12.2024.

09.01.2025 позивача надійшло клопотання, у якому ОСОБА_1 не погоджується із твердженнями відповідача, наведених у поданих запереченнях. Вказує, що доводи відповідача не спростовують наведені у заяві від 27.12.2024 обставини, у зв`язку із чим просить задовольнити повністю заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, із наведених у заяві підстав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Рішення у справі № 380/28380/23 набрало законної сили 07.11.2024.

02.12.2024 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист від 02.12.2024 № 380/28380/23 про зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти подану ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

17.12.2024 старший державний виконавець Заєць О.А. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 76781322 щодо примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 № 380/28380/23.

13.02.2025 старший державний виконавець Заєць О.А. виніс постанову ВП № 76781322 про накладення на боржника Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23.

Листом від 25.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15159-24 Головне управління ДМС України у Львівській області повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання рішення суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23 прийнята подана декларацію від 23.10.2023 про відмову від іноземного громадянства.

Листом від 27.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15245-24 Головне управління ДМС України у Львівській області повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання рішення суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23 прийнята подана декларацію від 23.10.2023 про відмову від іноземного громадянства, за результатами розгляду якої повідомлено, що у поданій ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 23.10.2023 причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства зазначено пункт 4 "процедура оформлення припинення громадянства (підданства) російської федерації для осіб, які постійно проживають на території України, не здійснюються", що не відповідає змісту пункту 4 встановленої форми 45 Наказу № 715.

Також у листі від 27.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15245-24 зазначено, що не здійснення процедури припинення громадянства російської федерації для осіб, які постійно проживають на території України у зв`язку із розірванням дипломатичних стосунків України з рф та припиненням діяльності дипломатичних установ російської федерації на території України не визначено Законом України "Про громадянство України", як незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства. Порядок припинення іноземного громадянства належить до виключної компетенції уповноважених органів іноземної держави.

Вважаючи дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, вчинені при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду рішення суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23 в частині прийняття поданої ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації протиправними, позивач звернулася до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Із матеріалів справи суд встановив, що Головне управління ДМС України у Львівській області у листах від 25.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15159-24 та від 27.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15245-24 повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання рішення суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23 прийнята подана декларація від 23.10.2023 про відмову від іноземного громадянства.

Суд зауважує, що у листі від 27.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15245-24 відповідач тлумачить положення нормативно-правових актів, надаючи оцінку поданої позивачем декларації від 23.10.2023 про відмову від іноземного громадянства, як окремого документа, у той час, як рішенням суду зобов`язано прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців). Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

За змістом п. 119 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215, особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Як зазначив Львівський окружний адміністративний суд у рішенні від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23: "… ОСОБА_1 з об`єктивних причин не може звернутися до уповноважених органів рф із клопотанням про припинення її громадянства російської федерації та отримати документ про вихід.

Таким чином, не отримання позивачем документа про припинення громадянства рф відбулося з незалежних від неї причин. З огляду на це, суд вважає, що відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 9 Закону № 2235-III позивач має право на подання декларації про відмову від іноземного громадянства".

Поряд із цим, Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 07.11.2024 у справі № 380/28380/23 наголосив: "Отже, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, розірвано дипломатичні відносини між двома державами. Консульські установи країни агресора, які розміщені на території України, станом на сьогодні закриті та не функціонують. Відтак, позивач позбавлена можливості отримати документ про припинення громадянства рф від дипломатичного представництва чи консульської установи вказаної країни.

Окрім того, позивач позбавлена можливості подати заяву про вихід з громадянства рф до дипломатичного представництва чи консульської установи рф в іноземній державі через відсутність у неї дозволу на постійне проживання у відповідній іноземній державі.

У той же час, зміни у зв`язку з військовою агресією рф до законодавства щодо неотримання документа при припинення громадянства рф з незалежних причин не вносилися, що ставить позивача у невизначене становище.

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що позивач вчинила необхідні дії для припинення громадянства рф (відповіді від консульства рф в Молдові та Туреччині), однак такі дії не призводять до певних правових результатів з незалежних від позивача причин.

У такому разі, Закон № 2235-III передбачає можливість подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

… З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про протиправність відмови відповідача у прийнятті від позивача Декларації замість документа про припинення громадянства рф...".

Беручи до уваги викладене вище, суд наголошує, що відповідач не виконав рішення суду від 29.07.2024, яким зобов`язано прийняти від позивача декларацію замість документа про припинення громадянства рф.

У даному випадку, відповідач не має дискреції щодо прийняття декларації замість документа про припинення громадянства рф, адже рішенням суду у справі № 380/28380/23 прямо зобов`язано його прийняття, враховуючи неможливість отримання такого документа через розрив дипломатичних відносин, закриття консульств РФ та відсутність у позивача дозволу на постійне проживання в іншій державі.

Попри це, суд зауважує, що зміст листа від 27.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15245-24 свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, фактично залишивши позивача у ситуації правової невизначеності, коли вона виконала всі передбачені законом вимоги, але позбавлена можливості отримати громадянство України через необґрунтовану відмову.

Варто відмітити, що ні у листі від 25.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15159-24, ні у листі від 27.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15245-24, Головне управління ДМС України у Львівській області не підтверджує факт виконання рішення суду належним чином.

Натомість, замість констатації прийняття декларації на виконання рішення суду, тобто замість документа про припинення громадянства рф, міграційна служба фактично аналізує зміст поданої декларації, та неможливість її прийняття замість документа про припинення громадянства рф.

На переконання суду, така поведінка свідчить про продовження неправомірної бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яка суперечить як прямим вказівкам суду першої та апеляційної інстанцій, що встановленні судовими рішенням, так і нормам законодавства, що регулюють випадки неможливості отримання документа про припинення іноземного громадянства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Головне управління ДМС України у Львівській області не надало належних доказів виконання рішення Львівського кружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23, а надані відповідачем листи від 25.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15159-24 та від 27.11.2024 № Г-1169/6/4601-24/4601.05/15245-24 не свідчить про його виконання.

Суд зауважує, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

Таким чином, своєчасне виконання законного рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.

З метою належного захисту прав особи щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Саме з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

У спірному випадку суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо виконання рішення Львівського кружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі №380/28380/23 в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, а не а не дії відповідача в частині фактичної відмови ОСОБА_1 у прийнятті декларації, оскільки факту відмови у прийнятті декларації матеріали справи не містять.

Бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо виконання рішення Львівського кружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23 в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, суперечить статті 129-1 Конституції України.

За змістом ч. 1, ч. 4 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 249 КАС України, з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

У заяві від 27.12.2024 позивач просить зобов`язати відповідача надати звіт про виконання окремої ухвали протягом 10 днів.

Суд наголошує, що строк для надання відповіді про виконання окремої ухвали суд встановлює на власний розсуд, з урахуванням вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Відтак, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 249 КАС України та обсягу вказівок, суд вважає, що повідомлення про виконання окремої ухвали має бути надане не пізніше ніж через один місяць з дня надходження цієї ухвали до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення заяви від 27.12.2024, поданої ОСОБА_1 у порядку статті 383 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 14, 243, 248, 249, 370, 372, 383 КАС України, суд

у х в а л и в:

Постановити окрему ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо виконання рішення Львівського кружного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 380/28380/23 в частині неприйняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11; ) вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України шляхом прийняття поданої ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Копію окремої ухвали направити до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11; ) для вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця з дня її надходження цієї ухвали до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

Копію окремої ухвали направити учасникам справи.

Окрема ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя Кисильова О.Й.