Справа № 461/10350/24
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

представника позивача Цап А.Р.,

представника відповідача Романа Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить визнати протиправною бездіяльність щодо відмови у виключенні запису про боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №67704983 від 14.12.2021 року з Єдиного реєстру боржників, та зобов`язання виключити відомості щодо боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №67704983 від 14.12.2021 року з Єдиного реєстру боржників.

В обґрунтування позову покликається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є боржником у виконавчому провадженні №67704983 з виконання постанови №461/4410/21, виданої 22.07.2021 Галицьким районним судом м. Львова про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накладено стягнення 11 150,00 грн. штрафу в дохід держави. Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0668/20900/21 від 09.04.2021 конфісковано в дохід держави. 09.04.2021 р. державним інспектором УЗПМП Галицької митниці Держмитслужби складено протокол про порушення митних правил №0668/20900/21 громадянином ОСОБА_1 . Постановою Львівського апеляційного суду від 22.09.2021 постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника Штинди О.В. без задоволення. На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №67704983 з примусового виконання постанови №461/4410/21, виданої 22.07.2021 Галицьким районним судом м. Львова про конфіскацію товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0668/20900/21 від 09.04.2021 р. 14.12.2022 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження №67704983 з примусового виконання постанови Галицького районного суду м. Львова у справі №461/4410/21 від 22.07.2021 р. Станом на день подання цього позову ОСОБА_1 на виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 22.07.2021 у справі №461/4410/21 в повному обсязі виконане рішення суду, сплачено штраф у розмірі 11 150,00 грн., витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил 5 107, 46 грн. та 454 гривень судового збору, однак, інформація про боржника ОСОБА_1 все ще міститься в Єдиному реєстрі боржників. Відповідач листом №16184/06.1-18 від 23.12.2024 повідомив Позивача про те, що на даний час здійснюється розпорядження вищевказаним конфіскованим майном відповідно до чинного законодавства. Відповідно до пункту 19 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митниць під час передавання майна, конфіскованого за рішенням судів, та розпорядження ним, затвердженого наказом Міністерства юстиції, Міністерства фінансів України від 23.03.2018 №892/5/379, у разі реалізації, переробки або знищення (утилізації) чи безоплатного передавання конфіскованого майна державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач вказує, що станом на день подання цього позову ОСОБА_1 на виконання

постанови Галицького районного суду м. Львова від 22.07.2021 у справі №461/4410/21 в повному обсязі виконане рішення суду, сплачено штраф у розмірі 11 150,00 грн., витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил 5 107, 46 грн. та 454 гривень судового збору, однак, інформація про боржника ОСОБА_1 все ще міститься в Єдиному реєстрі боржників. За наведених підстав, просить позов задовольнити.

14.02.2025 року представник відповідача Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Роман Н.О. скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що На виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №67704983 з виконання постанови № 461/4410/21, виданої 22.07.2021 Галицьким районним судом м. Львова, про конфіскацію у ОСОБА_1 товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 0668/20900/21 від 09.04.2021. Державним виконавцем 14.12.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Відомості про боржника за рішенням про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про накладення штрафу на боржника. Представник відповідача вказує, що підстави для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виникнуть лише у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № 67704983. Будь-яких доказів того, що постанова суду щодо конфіскації майна виконана, позивачем не надано. Тобто, підстави для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників, які визначено частиною сьомою статті 9 Закону №1404-VIII, не настали, а тому у відповідача дійсно не було правових підстав та механізму виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників. Жодної протиправної бездіяльності з боку відповідача по відношенню до позивача в рамках даної справи, з урахуванням предмету та підстав позову, не встановлено.

Представник відповідача звертає увагу, що виконавче провадження № 67704983 відкрите щодо примусового виконання постанови Галицького районного суду м. Львова виключно в частині конфіскації майна, а тому сплата позивачем штрафу, а також інших коштів, стягнутих з нього цією постановою, не має відношення до виконання постанови суду в частині, яка примусово виконується відповідачем, відповідно, доводи позивача про те, що він не має майнових зобов`язань, не відповідають фактичним обставинам справи. Враховуючи викладене, представник відповідача просить у позові відмовити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін у судове засідання.

У судовому засіданні позивач представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цап А.Р. позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Позовні вимоги підтримала та просила суд такі задоволити.

Представник відповідачаВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судовому засіданні проти вимог адміністративного позову заперечив, покликаючись на мотиви, викладені у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивача, думку представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд встановив, що09.04.2021 р. державним інспектором УЗПМП Галицької митниці Держмитслужби складено протокол про порушення митних правил №0668/20900/21 громадянином ОСОБА_1

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 22.07.2021 року у справі №461/4410/21 визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накладено стягнення 11 150,00 грн. штрафу в дохід держави. Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0668/20900/21 від 09.04.2021 конфісковано в дохід держави.

Постановою Львівського апеляційного суду від 22.09.2021 постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника Штинди О.В. без задоволення.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області ЗМУ МЮ від ОСОБА_2 від 14.12.2021 року відкрито виконавче провадження №67704983, з примусового виконання постанови №461/4410/21 від 22.07.2021 року та внесені відомості про Позивача до Єдиного реєстру боржників.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області ЗМУ МЮ від ОСОБА_2 від 16.12.2021 року здійснено опис та арешт коштів боржника.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області ЗМУ МЮ від ОСОБА_2 від 16.12.2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 64927412.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області ЗМУ МЮ від ОСОБА_2 від 16.12.2021 року встановлено розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні № 64927412.

З листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області ЗМУ МЮ №16184/06.1-18 від 23.12.2024 повідомлено вбачається, що підстави для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виникнуть лише у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №67704983.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606- XIV (в редакції, що діяла станом на час винесення постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження), арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 1404 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» від 02.04.2012№ 512/5 постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем,яким виконавчий документ повернуто стягувачу,за заявою боржника уразі,якщо: при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39Закону,а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження,здійснених підчас виконавчого провадження,у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків,коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем,діяльність якого припинена); після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби,рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача,виконання постанов про стягнення виконавчого збору,витрат виконавчого провадження таза умови,що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає); відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 9 Закону № 1404, Єдиний реєстр боржників систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відомості про боржника за рішенням про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про накладення штрафу на боржника.

Згідно з ч. 7 ст. 9 Закону № 1404 відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Положення № 2432/5, Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону № 1404-VIII; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням наведеного, ч. 7 ст. 9 Закону №1404-VIII та п. 6 Розділу Х Положення №2432/5 визначено вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Водночас, за встановлених обставин справи, що розглядається, виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників має бути наслідком фактичного виконання рішення суду в частині конфіскації товару, згідно з протоколом про порушення митних правил №0668/20900/21 від 09.04.2021 року, за яким видано виконавчий лист.

Разом із тим, мета ведення Єдиного реєстру боржників полягає саме в оприлюдненні в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Таким чином, у разі відсутності у особи невиконаних майнових зобов`язань та необхідності збереження її майна з метою виконання зобов`язання за рішенням суду така особа не повинна перебувати в Єдиному реєстрі боржників з огляду на мету його ведення.

Як встановлено судом, позивач внесений до Єдиного реєстру боржників з огляду на відкриття Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова 22.07.2021 року у справі №461/4410/21 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК Украни та накладення на нього стягнення у виді конфіскації товару, згідно з протоколом про порушення митних правил №0668/209100/21 від 09.04.2021 року.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №1404-VIII, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини 7 статті 9 Закону №1404-VІІІ відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Так, обов`язок щодо виконання постанови суду в частині конфіскації товару, згідно з протоколом про порушення митних правил №0668/20900/21 від 09.04.2021 року виконавчим документом покладений на ОСОБА_1 , як боржника.

Проте, суд зазначає, що в силу вимог частини першої статті 62 Закону №1404-VIII виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, відповідні дії на виконання рішення суду щодо конфіскації майна повинен вчинити виключно орган державної виконавчої служби.

Суд погоджується з доводами позивача, що утилізація (знищення) чи безоплатна передача конфіскованого майна, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0668/20900/21 від 09.04.2021 р. не була фактично виконана державним виконавцем не у зв`язку ухиленням боржника від виконання своїх зобов`язань, а з інших підстав незалежних від боржника.

При цьому у позивача відсутні жодні зобов`язання щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення в частині конфіскації майна і безпосереднє виконання рішення в цій частині не залежить від його волі, оскільки він не має правових підстав розпорядитися конфіскованим майном, у зв`язку із тим, що згідно з Актом про знищення (промислову переробку) неякісної або небезпечної продукції від 23.11.2021 товар, що підлягав конфіскації знищено, чим фактично виконано виконавчий документ.

Попри це, відсутність обов`язку позивача у виконанні постанови суду зумовлює наявність відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників.

Так, згідно з пунктом 6 розділу ХІ Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Крім того, можливість виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення прямо передбачена пунктом 23 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з матеріалами справи спірне питання виникло щодо відповідача, який в рамках чинного законодавства не може виключити позивача з Єдиного реєстру боржників, навіть коли відсутні підстави для внесення такого запису.

Згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (Положення № 2432/5), Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2003 № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за №388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28.04.2015 №614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2015 за № 478/26923. Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

З аналізу викладених приписів вбачається, що дійсно чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Згідно з матеріалами справи спірне питання виникло щодо відповідача, який в рамках чинного законодавства не може виключити позивача з Єдиного реєстру боржників, навіть коли відсутні підстави для внесення такого запису.

За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку про допущення ними протиправної бездіяльності щодо розгляду заяв позивача.

Водночас, за наявності підстав для виключення інформації щодо позивача з Єдиного реєстру боржників, його права мають бути захищені і той чи інший спосіб, і таким способом є зобов`язання вчинити відповідні дії на підставі судового рішення, навіть за відсутності у діях відповідачів - суб`єктів владних повноважень протиправної бездіяльності щодо вчинення запитуваної позивачем реєстраційної дії.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Оскільки саме відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, є відповідальним за функціонування Єдиного реєстру боржників, він має визначити, яким чином має бути забезпечене внесення відповідної інформації до Системи.

Окремо суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції року щодо позивача не може бути визнані обґрунтованими, оскільки станом на час розгляду заяви в законодавстві існують прогалини щодо виконання такої процедури відповідачем.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявність інформації щодо позивача в Єдиному реєстрі боржників при відсутності положень законодавства, що передбачають можливість її виключення у зв`язку з тривалим невиконанням органом державної виконавчої служби постанови суду в частині конфіскації майна, не є пропорційним заявленій в законодавстві легітимній меті.

Таким чином, виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, враховуючи відсутність у позивача реального обов`язку з виконання постанови суду при наявності такого обов`язку виключно у органу державної виконавчої служби, права позивача не повинні обмежуватись шляхом наявності відомостей про нього в Єдиному реєстрі боржників.

Як наслідок, відомості щодо позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

При цьому можливість виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення прямо передбачена пунктом 23 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802.

З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин, наведених вище норм законодавства, та беручи до уваги зібрані та досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про часткове задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача виключити позивача з Єдиного реєстру боржників.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139,241-246,250,287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця задовольнити частково.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про боржника ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №67704983 від 14.12.2021 року з Єдиного реєстру боржників.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 19.02.2025 року.

Учасники у справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 є, РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач:

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1)

Суддя Мисько Х.М.