Справа № 520/8241/23
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року № 520/8241/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання Зозулевої А.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача (Харківської обласної прокуратури) та третьої особи (Офісу Генерального прокурора) Хряка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Харківської обласної прокуратури, третя особа - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №2 від 15 лютого 2022 року про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури №431к від 19 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та в органах прокуратури;

- стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2022 року по день постановлення рішення судом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 30 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 по справі № 520/8241/23 залишено без змін.

Ухвалами Верховного Суду від 31 травня, від 26 червня та 08 липня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі №520/8241/23 повернуті скаржнику.

14 липня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» вчетверте надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі №520/8241/23. Скаржник просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, скаржнику запропоновано подати уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; клопотання із зазначенням підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

Ухвалою Верховного Суду від 17.09.2024 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі №520/8241/23.

17.01.2025 до Харківського окружного адміністративного суду засобами системи «Електронний Суд» позивачем було подано заяву, в якій він просив:

- скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур № 2 від 15 лютого 2022 року про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури №431к від 19 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно - методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури;

- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді прокурора відділу організаційно - методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та в органах прокуратури;

- стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2022 року по день постановлення рішення судом.

В обґрунтування заяви зазначено, що 20 грудня 2024 року позивачем отримано лист від Офісу Генерального прокурора, в якому зазначено, що після поновлення його на посаді за рішенням суду, відповідно до наказу керівника Харківської обласної прокуратури від 22.04.2021 №1192к, членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур не забезпечено позивачеві участі у складанні іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (І етап атестації). Також у листі зазначено, що вказаний іспит позивачем не складався, у зв`язку з чим членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур будь-які документи/матеріали (графік, протокол, рішення, відомість з кількістю набраних балів, відеофіксація складання іспиту позивачем) до Офісу генерального прокурора не передавалися, через те що вони не утворювалися/не складалися. Натомість, наслідком включення позивача одразу до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап атестації) стало опрацювання вказаною кадрової комісією списку прокурорів регіональних прокуратур, які підлягають атестації, у тому числі поновлені з рішенням суду, який був сформований та затверджений кадровим підрозділом Харківської обласної прокуратури. Листом Харківської обласної прокуратури від 10 січня 2025 року позивачеві наданий витяг із зазначеного списку, який був сформований кадровим підрозділом стосовно працівників, які підлягають атестації, у тому числі поновлені з рішенням суду та в подальшому спрямований до Офісу Генерального прокурора.

Позивач посилається на те, що працівниками кадрової роботи та державної служби Харківської обласної прокуратури у графі під № 13 стосовно ОСОБА_1 , який підлягає атестації, не вірно зазначений етап атестації, який він повинен проходити після поновлення на посаді за рішенням суду. Так, замість необхідного етапу І, зазначено етап ІІ. Таким чином, на думку позивача, надання недостовірної інформації працівниками кадрової роботи та державної служби Харківської обласної прокуратури призвело до не забезпечення членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур позивача участі у складанні іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (І етап атестації), що у свою чергу є порушенням п.7 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX від 19.09.2019, а також п.13 Розділу І, п. 3.2 Розділу ІV та п.5 Розділу V Порядку проходження прокурорами атестації № 221 від 03.10.2019.

Також, позивач зазначив, що дії працівників кадрової роботи та державної служби Харківської обласної прокуратури стали перешкодою для позивача у повному проходженні усіх етапів атестації у порівнянні з іншими прокурорами. Тому прийняте членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур рішення №2 від 15.02.2022 щодо неуспішного проходження позивачем атестації в цілому, як вважає позивач, є протиправним та не законним.

Вищезазначені обставини, на думку позивача, є нововиявленими, оскільки суд при розгляді справи не міг дослідити їх та врахувати при ухваленні судового рішення. Ці обставини, а саме: підстави включення до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки не могли бути відомі позивачеві, але існували під час надання ним позову до суду та під час судового розгляду справи. Позивач посилається на те, що як на час подання позову до суду так і під час розгляду справи позивач не знав та не мав об`єктивної можливості отримати інформацію разом з відповідними доказами щодо підстав включення його до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап атестації), у зв`язку з ненаданням такої інформації шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур та Офісом Генерального прокурора на чисельні запити та заяви позивача. Зазначена інформації та відповідні докази стали відомі позивачеві лише у грудні 2024 року та у січні 2025 року.

На підставі викладеного, позивач вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 у справі № 520/8241/23 підлягає перегляду на підставі п.1 ч.2 ст.361 КАС України.

Ухвалою від 23.01.2025 відкрито провадження за нововиявленими обставинами у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання у справі.

Представник позивача у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити заяву.

Представник відповідача (Харківської обласної прокуратури) та третьої особи (Офісу Генерального прокурора) проти заяви заперечував, підтримав аргументи викладені у відзиві на заяву, просив відмовити у задоволенні заяви позивача в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши наявні у матеріалах справі докази в їх сукупності, виходить з таких підстав та мотивів.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами визначені статтею 361 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст.361 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи (ч.3 ст.361 КАС України).

Згідно із ч. 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 6 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, за змістом наведених норм процесуального права, до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 816/4947/14, від 13 лютого 2018 року у справі № 815/756/14, від 6 березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15.

Суд зазначає, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Разом з тим, в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів, тощо.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , позивач вважає, що нововиявленими обставинами у цій справі є відомості, зазначені у листі Офісу Генерального прокурора, в якому вказано, що після поновлення позивача на посаді за рішенням суду, членами Шістнадцятої кадрової комісії не забезпечено його участь у складанні іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (І етап атестації).

З матеріалів справи судом встановлено, що листом від 20.12.2024 №07-778-20 начальник управління роботи з кадрами Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора на звернення позивача, зокрема, повідомив, що питання організації проведення атестації прокурорів та діяльності кадрових комісій з атестації прокурорів унормовано Порядком роботи кадрових комісій, затвердженим наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 № 233, та Порядком проходження прокурорами атестації, затвердженим наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221. Положеннями вказаних Порядків щодо документів кадрових комісій передбачають складання та виготовлення кадровими комісіями таких документів, як рішення, протоколи (витяги) їх засідань, формування графіків складання іспитів. Водночас ці Порядки не містять вичерпного переліку матеріалів атестації (документів), які повинні бути передані кадровими комісіями на зберігання до Офісу Генерального прокурора. За таких обставин при передачі матеріалів атестації на зберігання кадрові комісії самостійно визначаються щодо обсягу тих матеріалів, які не передбачені згаданими Порядками.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що документи кадрової комісії (протоколи, рішення), створення яких передбачено зазначеними Порядками, передані та зберігаються у Департаменті кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора (далі -кадровий підрозділ). Кадровою комісією протоколом від 01.02.2022 № 58 затверджено графік складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки на 07.02.2022, до якого включено у тому числі і позивача.

Як зазначено у листі від 20.12.2024 №07-778-20, відповідне рішення щодо включення позивача до графіку атестації для складання відповідного іспиту позивачем не оскаржувалось.

Наказом Генерального прокурора від 15.11.2021 № 359 оновлено склад кадрової комісії. Нею в такому складі не забезпечувалося складання позивачем іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

За інформацією кадрової комісії до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки на 07.02.2022 позивач включений за наслідками опрацювання списку прокурорів регіональних прокуратур, які підлягають атестації, у тому числі поновлених на посаді за рішеннями судів, які набрали законної сили станом на 04.11.2021, який сформовано за інформацією обласних прокуратур. Відповідний список надавався кадровим підрозділом до Департаменту кримінально-правової політики та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора.

Разом з тим, у листі також зазначено, що іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора позивачем складався у 2020 році. У подальшому після поновлення на посаді наказом керівника Харківської обласної прокуратури від 22.04.2021 № 1192к, вказаний іспит позивачем не складався, а тому відповідні матеріали атестації до Офісу Генерального прокурора не передавалися з об`єктивних причин.

З огляду на викладене, начальник управління роботи з кадрами Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора зазначив, що доводи позивача щодо можливої передачі матеріалів атестації кадровою комісією не в повному обсязі наразі не знайшли свого підтвердження.

Згідно листа в.о. начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Харківської обласної прокуратури від 10.01.2025 №27-7вих.25, який надано на запит позивача від 04.01.2025, відповідно до інформації відділу кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури після поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області документом, який визначав необхідність подальшого проходження атестації ОСОБА_1 був список прокурорів регіональної прокуратури, які підлягають атестації, у тому числі поновлених на посаді за рішенням судів, які набрали законної сили станом на 04.11.2021, витяг з якого додається.

Позивач у заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами посилається на те, що із наданого витягу убачається, що працівниками кадрової роботи та державної служби Харківської обласної прокуратури у графі під № 13 стосовно ОСОБА_1 , який підлягає атестації, не вірно зазначений етап атестації, який він повинен проходити після поновлення на посаді за рішенням суду. Так, замість необхідного етапу І, зазначено етап ІІ, що підтверджується відповідним записом у витягу.

Таким чином, на думку позивача, надання недостовірної інформації працівниками кадрової роботи та державної служби Харківської обласної прокуратури призвело до не забезпечення членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур позивача участі у складанні іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (І етап атестації), що у свою чергу є порушенням п.7 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX від 19.09.2019, а також п.13 Розділу І, п. 3.2 Розділу ІV та п.5 Розділу V Порядку проходження прокурорами атестації № 221 від 03.10.2019. Крім того, позивач вважає, що нововиявлені обставини свідчать про те, що саме дії працівників кадрової роботи та державної служби Харківської обласної прокуратури стали перешкодою для позивача у повному проходженні усіх етапів атестації у порівнянні з іншими прокурорами. Тому прийняте членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур рішення №2 від 15.02.2022 щодо неуспішного проходження позивачем атестації в цілому, на думку позивача, є протиправним та не законним.

Вищезазначені обставини позивач вважає нововиявленими, оскільки суд при розгляді справи не міг дослідити їх та врахувати при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що позивач 12.04.2023 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Харківської обласної прокуратури, третя особа - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення суми, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №2 від 15 лютого 2022 року про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ керівника Харківської обласної прокуратури №431к від 19 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури; поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та в органах прокуратури; стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2022 року по день постановлення рішення судом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур та наказ керівника Харківської обласної прокуратури №431к від 19.05.2022 є протиправними, безпідставними, необґрунтованими та підлягають скасуванню. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Так, під час розгляду справи №520/8241/23 судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з 18 листопада 2008 року працював в органах прокуратури Харківської області, на посадах помічника прокурора районів міста та області, прокурора прокуратури району міста та прокурором відділів прокуратури області, що підтверджується копією трудової книжки.

На виконання Закону №113-IX 3 жовтня 2019 року Генеральним прокурором виданий наказ № 221, яким затверджено Порядок проходження прокурорами атестації, зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора від 17.12.2019 № 336, від 04.02.2020 № 65, від 19.02.2020 № 102, від 03.06.2021 № 178, від 03.09.2021 № 280, від 28.10.2022 № 232.

Наказом Генерального прокурора №233 від 17 жовтня 2019 року затверджено "Порядок роботи кадрових комісій", зі змінами, внесеними наказами Генерального прокурора та виконувача його обов`язків від 17.12.2019 № 337, від 04.02.2020 № 65, від 13.03.2020 № 145.

Наказом керівника Харківської обласної прокуратури від 22.04.2021 №1192к позивача поновлено на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області з 05.05.2020.

Підставою поновлення на посаді стало рішення Харківського окружного адміністративного суд від 18 березня 2021 року, яким скасовано рішення № 63 від 02 квітня 2020 року кадрової комісії №2 про неуспішне проходження першого етапу (тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону) атестації, а також наказу прокуратури Харківської області №847к від 30 квітня 2020 року про звільнення позивача з посади та з органів прокуратури, на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру".

Керуючись п.10 Розділу І Порядку проходження атестації, 24.04.2022 засобами поштового зв`язку позивачем на ім`я Генерального прокурора направлено заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.

У зв`язку з ліквідацією другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, відповідно до наказу виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07.10.2020 № 473 утворено шістнадцяту кадрову комісію, яку наділено повноваженнями атестації прокурорів регіональних прокуратур.

03 лютого 2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора оприлюднено графік, затверджений рішенням Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 01.02.2022 про складання прокурорами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Зазначеним рішенням кадрової комісії позивача було допущено до проведення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та включено до графіку його проведення, призначеного на 07.02.2022.

Однак, графіку складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора до 07.02.2022 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора оприлюднено не було.

Оскільки у разі неявки прокурора, без поважних причин, для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором, 07.02.2022 позивач прибув для проходження атестації.

Під час реєстрації, члени кадрової комісії повідомили позивача, що 07.02.2022 проводиться лише іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, проведення іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора на цей день не заплановано.

За наслідками складання іспиту позивачем набрано 92 бали, що на 1 бал менше прохідного для подальшого проходження атестації.

Також, 07.02.2022 позивачем на підставі п.2 Розділу V Порядку подано заяву до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур щодо некоректної роботи комп`ютерної техніки та ігнорування його звернення членами кадрової комісії під час складання іспиту, що в свою чергу вплинуло на остаточний результат іспиту. У заяві позивач прохав кадрову комісії перевірити вказаний факт та надати йому можливість перездати іспит.

Відповіді про результати розгляду вказаної заяви від шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур позивач не отримав.

Повторні заяви позивача від 08.02.2022 та 18.02.2022, спрямовані до шістнадцятої кадрової комісії засобами електронного зв`язку, залишені без реагування. Чи було прийнято рішення кадровою комісією про призначення нового часу (дати) складання іспиту іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або про неуспішне проходження атестації, позивача не проінформовано.

Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур було прийнято рішення №2 від 15.02.2022 про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 .

На підставі рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №2 від 15.02.2022, керівником Харківської обласної прокуратури було прийнято наказ №431к від 19.05.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури.

Не погоджуючись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач з метою захисту порушеного права звернувся до Харківського окружного адміністративного суду.

Приймаючи 30 січня 2024 року рішення у справі про відмову у задоволенні позову, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року, Харківський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , будучи фаховим правником, працюючі на прокурорських посадах з 2008 року, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 (справа № 520/6697/2020)), перебував у стані правової визначеності щодо процедури атестації.

Подана позивачем 10.10.2019 заява про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію, також засвідчує його обізнаність щодо умов та процедур проведення атестації, визначених у Законі № 113-ІХ та Порядку № 221, у тому числі з можливими наслідками незадовільного проходження будь з якого етапів атестації, а також добровільно надав персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697.

Така згода є усвідомленням, що у разі неуспішного проходження ним відповідного етапу атестації, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

За наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (перший етап атестації) 03.03.2020 ОСОБА_1 набрав 57 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту і його не допущено до проходження наступного етапу атестації.

Ураховуючи викладене, другою кадровою комісією, керуючись п. 6 розділу І, п. 5 розділу ІІ Порядку № 221, прийнято рішення від 02.04.2020 № 63 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

Наказом прокурора Харківської області від 30.04.2020 № 847к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697.

Не погодившись з рішенням кадрової комісії та наказом прокурора області, ОСОБА_1 оскаржив їх у судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури, другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, третя особа: Офіс Генерального прокурора, про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії № 2 від 02.04.2020 № 63 про неуспішне проходження атестації прокурором відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Харківської області від 30.04.2020 № 847к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області.

Поновлено ОСОБА_1 в Харківській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній (рівноцінній) посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області, з 05.05.2020.

Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.05.2020 по 18.03.2021.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в Харківській обласній прокуратурі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2021 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Харківської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на користь позивача по 420,40 грн.

Абзац четвертий, п`ятий резолютивної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 змінено: поновлено ОСОБА_1 в прокуратурі Харківської області на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному прокуратури Харківської області з 06.05.2020.

Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 225063,20 грн з 06.05.2020 по 18.03.2021.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.08.2022 у цій справі задоволено касаційні скарги Офісу Генерального та Харківської обласної прокуратури.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Водночас, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 520/6697/20 наказом керівника Харківської обласної прокуратури 22.04.2021 №1192к ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора відділу організаційно-методичної роботи та координації діяльності правоохоронних органів у сфері протидії злочинності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області.

Суд під час розгляду заявлених позовних вимог у справі №520/8241/23 наголосив, що Законом України "Про внесення змін до розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" щодо окремих аспектів дії перехідних положень" від 15.06.2021 № 1554-ІX, передбачено безальтернативну обов`язковість проходження атестації для можливості обіймання посади прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласній чи окружній прокуратурі, у тому числі у разі поновлення на посадах за рішеннями судів та залишено в силі підпункти 1 та 2 пункту 19 розділу ІІ Закону № 113-ІХ.

Згідно з п. 3.2 розділу ІV Порядку № 221 у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурор, якого поновлено на посаді чи рішення про звільнення якого з посади за наслідками атестації не приймалось з підстав, визначених законодавством України допускається кадровою комісією до проходження того етапу атестації, за результатами якого кадровою комісією прийнято відповідне рішення.

Положеннями пункту 7 розділу І Порядку № 221 визначено, що повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається. Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Згідно з п. 13 розділу ІІ Закону № 113-ІХ атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.

Розділом ІІІ Порядку № 221 визначено такий етап як складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, та регламентовано організацію його проведення.

Як зазначалося, єдиною підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявника є інформація, викладена у отриманому позивачем 20 грудня 2024 року листі Офісу Генерального прокурора, в якому зазначено, що після поновлення його на посаді за рішенням суду, відповідно до наказу керівника Харківської обласної прокуратури від 22.04.2021 №1192к, членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур не забезпечено позивачеві участі у складанні іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (І етап атестації); вказаний іспит позивачем не складався, у зв`язку з чим членами шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур будь-які документи/матеріали (графік, протокол, рішення, відомість з кількістю набраних балів, відеофіксація складання іспиту позивачем) до Офісу генерального прокурора не передавалися, через те що вони не утворювалися/не складалися.

Натомість, наслідком включення позивача одразу до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап атестації), як посилається позивач, стало опрацювання вказаною кадрової комісією списку прокурорів регіональних прокуратур, які підлягають атестації, у тому числі поновлені з рішенням суду, який був сформований та затверджений кадровим підрозділом Харківської обласної прокуратури.

Листом Харківської обласної прокуратури від 10 січня 2025 року позивачеві наданий витяг із зазначеного списку, який був сформований кадровим підрозділом стосовно працівників, які підлягають атестації, у тому числі поновлені з рішенням суду та в подальшому спрямований до Офісу Генерального прокурора.

Позивач, зазначені обставини уважає нововиявленими, оскільки, на його думку, такі є істотними для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Проте, суд уважає, що обставини, на які посилається позивач, не є нововиявленими, тобто такими, що є істотними для розгляду справи, з огляду на таке.

Приписами ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом спору у цій справі є законність рішення кадрової комісії від 15.02.2022 № 2 про неуспішне проходження прокурором атестації та наказу керівника Харківської обласної прокуратури від 19.05.2022 № 431к про звільнення позивача з посади.

Отже предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з прийняттям спірного рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації та виданням спірного наказу керівником Харківської обласної прокуратури, а не обставини, пов`язані з прийняттям кадровою комісією рішення про допущення позивача до проведення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другого етапу).

Суд наголошує, що в матеріалах справи № 520/8241/23 відсутні будь-які докази оскарження ОСОБА_1 рішення кадрової комісії від 01.02.2022 про включення його до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, як і відсутні докази звернення ОСОБА_1 до кадрової комісії з питання правильності включення його саме до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Вказані обставини також були предметом дослідження під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції.

Офіс Генерального прокурора у запереченнях на заяву позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставини зазначив, що у позивача був час з 03.02.2022 по 07.02.2022 для врегулювання питання правильності включення його саме до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, однак він цього не зробив, а вирішив прийняти участь у цьому етапі атестації.

Вказана обставина свідчить про волевиявлення позивача прийняти участь саме у складанні іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другого етапу), попри те, що йому, на відміну від членів Шістнадцятої кадрової комісії, достеменно було відомо, що іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону (І етап атестації) він не складав.

Результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки відображені у відомості про результати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, про що позивач ознайомлений шляхом проставлення особистого підпису.

У примітках до цієї відомості будь-які зауваження з боку позивача щодо процедури та порядку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки не зазначено. Відомість також підписана головою та секретарем кадрової комісії.

На засіданні Комісії № 16 складено список прокурорів, які 07.02.2022 не склали іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, набравши менше 93 балів, де зазначено позивача з результатом складного іспиту в 92 бали (додаток № 2 протоколу № 59 від 07.02.2022.

07.08.2022, 08.02.2022 та 18.02.2023, позивач звертався до кадрової комісії з заявами щодо надання йому можливості пройти іспит повторно, обґрунтовуючи це некоректною роботою комп`ютерної техніки, на якій проводилося тестування, а також поганим самопочуттям.

Харківський окружний адміністративний суд, приймаючи рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що вказані обставини доводять факт обізнаності позивача про неуспішне проходження ним атестації.

Інформація, яка викладена у листі від 20.12.2024 №07-778-20 начальника управління роботи з кадрами Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора на звернення позивача та у листі в.о. начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Харківської обласної прокуратури від 10.01.2025 №27-7вих.25, не спростовує наведених обставин.

Пунктом 5 розділу ІII Порядку № 221 передбачено, що прохідний бал (мінімально допустима кількість набраних балів, які можуть бути набрані за результатами тестування) для успішного складання зазначеного іспиту встановлює своїм наказом Генеральний прокурор після складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 21.02.2020 № 105, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом, встановлено 93 бали для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Кадровою комісією ОСОБА_1 включено до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, за результатами проведення якого 07.02.2022 позивач набрав 92 бали, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту і його не допущено до проходження наступного етапу атестації.

Крім того, на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора у розділі: "Атестація прокурорів регіональних прокуратур 2022 рік" оприлюднено інформацію, що за результатами складення 07.02.2022 іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрали 93 і більше балів 66 прокурорів регіональних прокуратур, та додано список таких прокурорів. Прізвище позивача у ньому відсутнє.

Кадровою комісією 15.02.2023 розглянуто заяви позивача та прийнято рішення (протокол № 61) про відмову у повторному проходженні іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та ухвалено рішення про неуспішне проходження позивачем атестації.

Крім того, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора оприлюднено графіки проведення співбесід з метою виявлення відповідності прокурорів регіональних прокуратур, у тому числі військових прокуратур регіонів України і об`єднаних сил, вимогам професійної компетентності, професійної етики і доброчесності, що проходитимуть 15.02.2022 - 18.02.2022. У цих графіках прізвище позивача також було відсутнє.

Суд наголосив, що співбесіда це третій етап атестації, до якого допускаються прокурори, які успішно пройшли попередні два етапи атестації.

Приписами п. 17 розділу ІІ Закону України № 113-ІХ забороняється повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів.

Відповідно до п. 7 розділу І Порядку № 221 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів не допускається.

Якщо складання відповідного іспиту було перервано чи не відбулося з технічних або інших причин, незалежних від членів комісії та прокурора, комісія призначає новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурора.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Порядку № 221, прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до співбесіди, припиняє участь у атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Положення п. 17 розділу ІІ Закону № 113-ІХ є чинними та неконституційними у встановленому законом порядку не визнані, також є чинним і Порядок № 221.

Вказане відповідає висновкам Верховного Суду, який у постанові від 20.10.2021 у справі № 380/5462/20Аналогічні обставини справи та їх оцінка наведені у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 по справі № 340/1673/20 та від 30.11.2021 у справі № 440/3399/20.

За таких обставин, суд під час розгляду справи дійшов висновку, що позивач, як фаховий правник, не міг мати законних очікувань щодо надання йому можливості повторного проходження другого етапу атестації та не міг не усвідомлювати, що Кадровою комісією за результатами проходження ним іспиту буде прийняте рішення про неуспішне проходження атестації.

Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про неуспішне проходження ним атестації починаючи з 07.02.2022, оскільки інших варіантів при не набрані якнайменш 93 балів за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки не має.

Відповідно до п. 8 розділу I Порядку № 221, форми типових рішень визначені у додатку 1 до нього. Вказане рішення відповідає вимогам, встановленим Порядком № 221, зокрема, типовій формі, містить посилання на нормативно-правові акти, що підтверджують повноваження комісії та підстави його прийняття.

Також в рішенні наявне його обґрунтування у зв`язку набранням позивачем балів, що є менше прохідного балу для успішного складення іспиту.

З огляду на специфіку цього рішення воно не потребує іншого обґрунтування та мотивування. Саме по собі поняття "обґрунтованості" не має єдиного, чітко визначеного та універсального переліку характеристик, яким мають відповідати абсолютно всі рішення суб`єктів владних повноважень або інших суб`єктів прийняття рішень.

Обґрунтованість окремого рішення має встановлюватися в кожному конкретному випадку з урахуванням відповідного законодавства, характеру рішень, мети їх ухвалення та обставин, за яких вони приймалися. Обґрунтованість рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації підтверджується також правовою позицією, яка міститься в постанові Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 160/6204/20, згідно з якою у разі незгоди з порядком проведення тестування, виявленням збою у роботі комп`ютерної техніки чи будь-якої іншої несправності під час складання іспиту, позивач має право (можливість) це зафіксувати у письмовому вигляді, зробити примітки чи зауваження уповноваженим особам, чого зроблено.

Аналогічна позиція наявна в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 440/2682/20, де зазначено що твердження позивача про те, що під час проходження ним тестування виникали проблеми з комп`ютерною технікою та програмним забезпеченням, на що він звертав увагу представників робочої групи, є безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Суд під час розгляду справи встановив, що указане, фактично, свідчить про намагання позивача спростувати отриманий негативний результат, що в випадку позивача також мало місце, використати всі спроби спростування своїх негативних результантів.

Позивач фактично погодився зі встановленими умовами та правилами щодо переведення на посаду в обласну прокуратуру та проведення атестації та фактично використав своє право на проходження відповідного етапу атестації та завершив тестування.

Суд також зазначив, що законодавець, ввівши в дію визначену процедуру реформування органів прокуратури, вказав, які саме дії мають вчинити особи з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, та явно і очевидно окреслив умову продовження служби, шляхом успішного проходження атестації.

Наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації також були сформульовані та визначені законодавцем з достатньою для розуміння чіткістю і ясністю. Відповідно, набрання позивачем за результатами іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки 92 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту, є безумовною підставою згідно з п. п. 13, 16, 17 розділу ІІ Закону № 113-ІХ та п. 6 розділу І, п. п. 5, 6 розділу ІІІ Порядку № 221 для його не допуску до наступного етапу атестації та прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.09.2021 у справі № 280/4314/20, від 21.10.2021 у справі № 440/2700/20, від 25.11.2021 у справі № 160/5745/20, від 21.12.2021 у справі № 420/9066/20, у постановах від 21.09.2021 у справах № 200/5838/20-а, від 16.06.2022 у справі № 600/716/20-а, від 23.06.2022 у справі № 340/1665/20, від 23.06.2022 у справі № 500/1293/20, від 21.07.2022 у справі № 420/4523/20, від 09.08.2022 № 160/5717/21.

Правові підстави для прийняття кадровою комісією іншого рішення, як встановлено судом під час розгляду справи, відсутні. Водночас позивачем будь-яких належних і допустимих доказів щодо незаконності рішення кадрової комісії не надано, а позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що ухваливши оскаржуване рішення, яке є предметом цього позову, Шістнадцята кадрова комісія діяла відповідно до наведених приписів Закону №113-ІХ і Порядку №221, а тому підстави для його скасування відсутні.

Наявність відповідного рішення кадрової комісії про неуспішне проходження позивачем атестації, зважаючи на те, що підпунктом 2 пункту 19 розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-IX прямо передбачено звільнення прокурорів та слідчих органів прокуратури, яке пов`язане, зокрема, з наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором, свідчить про те, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача із займаної посади та органів прокуратури виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування задоволенню також не підлягають.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які є похідними.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Отже, предметом розгляду справи були, у тому числі твердження позивача, що оскільки рішенням Харківського окружного адміністративного суд від 18.03.2021 скасовано рішення № 63 від 02.04.2020 кадрової комісії №2 про неуспішне проходження першого етапу (тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону), то рішення шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про допущення позивача до проведення іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другого етапу), після поновлення на посаді, як зазначив позивач, суперечить положенням Закону № 113-ІХ та Порядку проходження прокурорами атестації в цілому.

Суд під час розгляду справи дав оцінку твердженням позивача про те, що члени шістнадцятої кадрової комісії приймаючи рішення 01.02.2022 про затвердження графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки на 07.02.2022 діяли, на думку позивача, не у спосіб, визначений Законом № 113-ІХ та Порядку проходження прокурорами процедури атестації.

Таким чином, з рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 вбачається, що вказані обставини були предметом дослідження у цій справі, відтак судами надано їм оцінку.

Наведені обставини спростовують твердження заявника про те, що викладені ним у заяві обставини є нововиявленими обставинами, про які йому не було відомо та не могло бути відомо на час розгляду справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що обставини, які заявник уважає нововиявленими, в силу приписів частини 4 статті 361 КАС України не є такими, а отже не можуть бути підставою для перегляду рішення суду.

Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 826/13811/16, не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Як убачається із рішення ЄСПЛ у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

У рішенні у справі «Вієру проти Республіки Молдова» (Vieru v Republic of Moldova) Суд постановив, що рішення про перегляд остаточних рішень повинні відповідати відповідним законодавчим критеріям; і зловживання такою процедурою цілком може суперечити Конвенції. Завдання Суду полягає у визначенні того, чи застосовувалася ця процедура у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції, і таким чином забезпечувалося дотримання принципу правової визначеності. При цьому Суд повинен мати на увазі, що, в першу чергу, відповідальність національних судів полягає у тлумаченні положень національного законодавства (пункт 14, заява № 25763/10).

Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний союз» проти України», заява № 10640/05).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у цій справі.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 250, 256, 293-295, 297, 361, 368, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Харківської обласної прокуратури, третя особа - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення суми відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Повний текст ухвали складено 20 лютого 2025 року.

Суддя Н.А. Полях