Справа № 280/11777/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Справа № 280/11777/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 03.12.2024 №44, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії;

зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію по втраті годувальника позивачу виходячи з пенсії померлого годувальника у розмірі 19641,87 грн. з дня первісного звернення за призначенням пенсії, а саме 16.09.2024.

Ухвалою суду від 23.12.2024 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у вересні 2024 позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника. Зазначає, що її заяву було задоволено та призначено пенсію в розмірі 5160,90 грн. Разом з тим, позивач зазначає, що розмір пенсії за віком померлого годувальника станом на 28.02.2024 складав 19641,87 грн., а відповідно розрахунок пенсії позивачки проведено не правильно. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що під час звернення до органів ПФУ позивачка додала довідки про заробітну плату померлого годувальника ОСОБА_2 за період з 01.01.1995-31.12.1999. Відповідач зазначає, що розглянувши документи надані позивачкою для перерахунку, встановлено, що довідки про заробітну плату не підлягають врахуванню, оскільки не підтверджені первинними документами та відсутній акт перевірки. Також, представник відповідача вказував на те, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами та сплатою страхових внесків. Іншого чинним законодавством не передбачено. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що з 31.08.2024 ОСОБА_1 отримує пенсії в разі втрати годувальника.

26.11.2024 позивач звернулася за перерахунком пенсії по втраті годувальника.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 03.12.2024 №44 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. В якості підстави для відмови у перерахунку пенсії зазначено, що: «…Заявниця ОСОБА_1 отримує пенсію в разі втрати годувальника призначену 31.08.2024. До заяви для перерахунку пенсії ОСОБА_1 надала довідки про заробітну плату померлого годувальника ОСОБА_2 за період з 01.1995 по 12.1999… Розглянувши документи, які були надані заявницею для перерахунку, встановлено, що довідки про заробітну плату не підлягають врахуванню. Оскільки не підтверджені первинними документами та відсутній акт перевірки.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернулася до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон №1058).

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону №1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно ч.1 ст.37 Закону №1058, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Частиною 1 статті 40 Закону №1058 визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що під час розрахунку пенсії відповідачем залишено поза увагою довідки про заробітну плату за період з 01.1995 по 12.1999.

В якості підстав зазначено, що довідки про заробітну плату не підлягають врахуванню, оскільки не підтверджені первинними документами та відсутній акт перевірки.

Відповідно до статті 64 Закону № 1058 та п. 6 «Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 головні управління Пенсійного фонду мають право:

- отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;

- проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Отже, суд зазначає, що відповідач має право проводити перевірки достовірності видачі довідок, зокрема і довідок щодо заробітної плати, проте пенсіонер не може нести відповідальність за не проведення відповідної перевірки та/або не можливість її проведення.

Також, суд зазначає, що обов`язок видачі довідок про заробітну плату лежить на роботодавцеві і позивач не може нести відповідальність за неповноту оформлення таких довідок.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги саме про зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію по втраті годувальника позивачу виходячи з пенсії померлого годувальника у розмірі 19641,87 грн. задоволенню не підлягають, оскільки повноваження щодо обрахунку пенсії належать органу ПФУ.

Суд зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії по втраті годувальника з 16.09.2024 з урахуванням довідок про заробітну плату померлого годувальника ОСОБА_2 за період з 01.1995 по 12.1999.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.12.2024 №44, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 з 16.09.2024 перерахунок пенсії по втраті годувальника з урахуванням довідок про заробітну плату померлого годувальника ОСОБА_2 за період з 01.1995 по 12.1999.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова