Справа № 561/1849/24
Суддя: Зейкан Н.М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 561/1849/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкан Н. М.

з участю секретаря судових засідань Левчук І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спорядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора (1 бат., 5 рота) відділу організації несення служби м.Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Петрука Юрія Володимировича, Головного управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанов в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

26.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічненського районного суду із вищезазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора відділу організації несення служби м.Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Петрука Ю.В. серія ЕНА №3630547 від 09.12.2024 року.

В позовній заяві вказував, 09 грудня 2024 року о 10 год 21 хв інспектором 1 бат., 5 рота) відділу організації несення служби м.Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Петруком Ю.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3630547, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 гривень. Постанова винесена за те, що він, 09 грудня 2024 року керував автомобілем «Renault Magnum» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 на якому були відсутні розпізнавальні знаки, передбачені п.30.3 Правил дорожнього руху, чим порушив п.31.4.7 Правил дорожнього руху.

Позивач вказував, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки 09 лютого 2024 року перед початком руху він перевірив технічний стан транспортного засобу, у тому числі і наявність розпізнавальних знаків. Все було справне та на своєму місці. Припускає, що розпізнавальні знаки на напівпричепі були відсутні через аварійний стан дорожнього полотна між селами Морочне та Маневичі. По ходу руху він не зупинявся, а тому не мав можливості виявити несправність. На паркувальному майданчику автозаправної станції «Журавлина» в м.Сарни поліцейські його повідомили про правопорушення. Він пояснив причину відсутності розпізнавальних знаків та повідомив, що на місці усуне несправність. Проте поліцейський, незважаючи на його пояснення, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Окрім того, позивач вважає, що постанова винесена з надуманим поліцейським адміністративним правопорушенням, керуючись власним переконанням та жагою притягнути його до адміністративної відповідальності, нехтуючи його правами, а також порушуючи встановлений законом процес розгляду справи та принципи, якими повинен керуватись працівник поліції при розгляді адміністративної справи. Поліцейський не врахував, що водій не несе відповідальність, якщо технічна несправність автомобіля виникла вже під час руху, а поліцією не доведено належними доказами, що водіій знав про несправність до його зупинки.

Покликаючись на вищезазначене, ОСОБА_1 просив скасувати постанову серії ЕНА № 3630547 від 09.12.2024 року в справі про накладення на нього адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 27.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 20 січня 2025 року провадження у адміністративній справі відкрито, постановлено про розгляд справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам, наданий п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву, у відповідності до ст. 162 КАС України, а також надіслати відзив іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду. Роз`яснено, що у разі неподання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

12.02.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача І.Любохимець просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки постанова про накладення на останнього адміністративного стягнення є законною, винесена з у відповідності до чинного законодавства. У відзиві зазначено, що 09.12.2024 року о 10:05 год, при здійснені патрулювання на автомобільній дорозі М-07 Київ-Ковель-Яготин було виявлено адміністративне правопорушення, а саме, водій автомобіля марки «Renault Magnum» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, на якому були відсутні розпізнавальні знаки, передбачені п.30.3 Правил дорожнього руху, чим порушив п.31.4.7 Правил дорожнього руху. Правопорушення зафіксоване на підставі ст..40 ЗУ «Про національну поліцію» на портативний відеореєстратор та камеру автомобільного відеореєстратора. В ході розгляду адміністративної справи водію повідомлено про порушення, роз`яснено права та обов`яки передбчені УКпАП, роз`яснено право на захист. З пояснень ОСОБА_1 , даних в ході розгляду адміністративної справи, останній зазначив, що розпізнавальні знаки були відсутні на транспортному засобі вже тривалий час і йому про відсутність таких знаків відомо, чим не заперечив факт наявності технічної несправності. А тому, посилання позивача на те постанова є незаконною та підлягає скасуванню, є необґрунтованими. до відзиву долучений відеозапис.

До відзиву долучено докази направлення відзиву позивачу.

Відповідді на відзив позивач ОСОБА_1 не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з постанови серії ЕНА № 3630547 від 09.12.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 гривень за те, що він, 09 грудня 2024 року керував автомобілем «Renault Magnum» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 на якому були відсутні розпізнавальні знаки, передбачені п.30.3 Правил дорожнього руху, чим порушив п.31.4.7 Правил дорожнього руху.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом пунктів 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухльно дотримуватись вимоги ПДР. Особи, які порушують ПДР несуьб відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.31.4.7 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів у разі, якщо відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

У відповідності до пункту 30.3 ПДР на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки: "Довгомірний транспортний засіб" - два прямокутники жовтого кольору розміром 500 х 200 мм з каймою червоного кольору завширшки 40 мм із світлоповертального матеріалу. Знак розміщується на транспортних засобах (крім маршрутних) ззаду горизонтально (чи вертикально) і симетрично до поздовжньої осі, довжина яких від 12 до 22 м.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозаписів, долученених до відзиву на компакт-диску, на відеозаписах зафіксовано рух автомобіля , «Renault Magnum» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 на якому були відсутні розпізнавальні знаки, передбачені п.30.3 Правил дорожнього руху «Довгомірний транспортний засіб».

В ході винесенння постанови, ОСОБА_1 під час надання пояснень повідомив поліцейських, що знав про відсутність на транспортному засобі розпізнавальних знаків «Довгомірний транспортний засіб». На 10 год 03 хв відеозапису escort-cos4i.mp4 від 09.12.2024, ОСОБА_1 чітко зазначив, що розпізнавальні знаки відсутні на напівпричепі: - «З того рейсу».

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на момент розгляду адміністративної справи поліцейським, було достовірно відомо, що розпізнавальні знаки на напівпричепі автомобіля, яким керував останній, відсутні

А тому, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що перед початком руху ОСОБА_1 він не перевіряв наявність таких знаків на транспортному засобу.

Вищевказаний відеозапис позивачем не оспорений та не спростований, а тому суд приймає його як належний доказ.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що в ході розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено про його права та обов`язки передбачені ст.268 КУпАП ст.63 Конституції Укрїни, роз`яснено право на захист та неодноразово було запропоновано скористатись захисником. Також останньому, на його вимогу, було надано докази керування ним транспортним засобом, шляхом демонстрації відеозапису на місці розгляду справи.

З відеозапису вбачається, що такий доказ поліцейського ОСОБА_1 на місці розгляду справи не оспорював та не спростовував.

У ході розгляду справи знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 вчинив, зазначене в оскаржуваній постанові, адміністративне правопорушення.

Викладене дає підстави для висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, в позові ОСОБА_1 про скасування постанови, слід відмовити.

На підставі викладенеого, керуючись ст.ст. 242, 244-246, 286 КАС України, суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА № 3630547 від 09.12.2024 року, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Головуючий Н. М. Зейкан