Справа № 520/26767/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 р.Справа № 520/26767/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГРМУ» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2024, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 22.11.24 по справі № 520/26767/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГРМУ»

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГРМУ», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держспоживслужби в Харківській області, в якому просив:

-визнати протиправною та скасувати Постанову начальника Головного управління Держспоживслужби в Харківській області №2 від 13.09.2024р. про накладення на Харківську міську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» стягнення передбаченого п.11 ст.23 Закону України «Про захист прав споживача».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 03.07.2024р. працівниками Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою м.Харків, пров.Усівський,7 проведено контрольне знаття показів з вулза обліку природного газу.У ході проведення зняття показів представниками Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» складено Акт про порушення від 03.07.2024р. №104.1.2/562 у зв`язку з підозрою на несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки(ЗВТ), а саме «пломби заводу виробника викликає сумніви, потребує перевірки в лабораторних умовах, зупинка ПЛГ та порушена рядність» та ініційовано проведення експертизи побутового лічильника GaIIus 2000 G4 №U00215584, що передбачено положеннями розділу 10 глави Х Кодексу газорозподільних вистем.

Акт про порушення від 03.07.2024р. №104.1.2/562 підписаний представниками Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та споживачкою ОСОБА_1 .

На підставі акту, лічильник було демонтовано, складено протокол від 03.07.2024р. №104.1.2/562 про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, який підписаний представниками ТОВ «Газорозподільні мережі України» та споживачкою ОСОБА_1 .. Замість демонтованого лічильника встановлено лічильник з обмінного фонду MetrsxG4 №05385218.

Позивач зазначає, що представниками філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснювалось зняття контрольних показів лічильника споживача, а не заходи з його періодичної перевірки. У зв`язку з тим, що споживачем відповідно до пункту 3 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем не було надано оригінали документів та дані щодо останньої перевірки засобу вимірювальної техніки, який є його власністю , інформація у зазначеному рядку протокола від 03.07.2024р. №104.1.2/562 про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу, не зазначена.

Крім того, стосовно не зазначення контактного телефону особи оператора ГРМ позивач зазначив, що відповідно до підпункту 3 пункту 2 глави 10 розділу Х Кодексу контактний телефон особи оператора ГРМ зазначається виключно для уточнення інформації щодо проведення експертизи. Позивач посилається та те, що у протоколі №104.1.2/562 від 03.07.2024р. зазначена вся необхідна інформація , вимоги щодо якої передбачені Кодексом, а також роз`яснені терміни проведення експертизи, можливість її проведення за участю представника споживача та наслідки неприбуття споживача на експертизу.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не було доведено безспірними доказами вчинення споживачкою ОСОБА_1 передбаченого підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ правопорушення, зокрема, вчинення дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача, то не можна вважати не правомірною постанову ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 13.09.2024р. №2 про накладання стягнення, передбаченого ст.23 Закону №1023-ХІІ відносно Харківської міської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» у вигляді штрафу в розмірі 876,66грн, а тому Головне управління Держспоживслужби в Харківській області діяло на підставі , в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 за № 667 (далі по тексту Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки.

За змістом пункту 2 Положення № 667 Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

На виконання підпункту 8 пункту 6 Положення № 667 Держпродспоживслужба для виконання покладених на неї завдань має право здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно до закону.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регламентовано Законом № 877-V.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 2 Закону № 877-V передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частинами першою та третьою статті 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;

неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, пожежі, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання;

за рішенням суду;

звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у випадках, коли право на подання такого звернення передбачено законом.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи та посадові особи органів місцевого самоврядування, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Відповідно до частин першої-четвертої статті 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Судом розглядом встановлено, що для здійснення перевірки ТОВ «Газорозподільні мережі України» Головним управлінням Держспоживслужби в Харківській області, слугувало звернення адвоката Янковського С.А. подане в інтересах ОСОБА_1 від 12.07.2024р., щодо метрологічного нагляду по дотримуванню суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері законодавчо регульованої метрології та засобами вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації.

Так, відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

Відповідно до п. 1 Глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Пунктом 4 Глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Крім цього, п. 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу .

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу є, зокрема, несанкціонований відбір природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований відбір природного газу - це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ)/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу у оператора газорозподільної системи (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, зокрема лічильника газу. За збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування (пункт 4 глави 6розділу Х Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Абзацом 1 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до глави 5 «Порядок оформлення акта про порушення» розділу ХІ КГС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цьогоКодексу.

У пункті 2 глави 5 розділу ХІ КГС зазначено, що акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення (частина 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ).

Національною комісією в пункті 1 глави 2 Розділу XI наведено вичерпний перелік порушень, внаслідок яких щодо споживача (несанкціонованого споживача) здійснюється нарахування не облікованих об`ємів природного газу. Підпункт 3 - несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

Таким чином, законодавець визначає, що втручання в роботу - це цілеспрямовані умисні дії, які направлені на викривлення даних обліку природного газу.

Як встановлено судовим розглядом, за результатами позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів в діяльності Харківської міської філії ТОВ Газорозподільні мережі України головними спеціалістами відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Батютою Л.В., Сергієнко К.В. 30.08.2024 складено акт № 205, на який Позивачем було надано заперечення.

Судом встановлено, що зазначена перевірка проводилась у зв`язку з розглядом звернення адвоката Янковського С.А. від 08.07.2024, поданого в інтересах ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, підставами для звернення ОСОБА_2 були дії працівників Філії, якими 03.07.2024 р. складено акт про порушення стосовно споживача за адресою: м.Харків, провулок Усівський, 7, а в подальшому за результатами експертизи встановлено факт несанкціонованого втручання у газовий лічильник GALLUS-2000 G4 зав. № 400215584 (надалі лічильник).

Згідно з вказаним Актом від 30.08.2024 р. Філією порушені пункти 1, 2 глави 8, пункт 2 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494 (надалі Кодекс).

Однак колегія зауважує, що пункти 1, 2 глави 8 розділу Х Кодексу регламентують порядок та організацію періодичної повірки лічильників газу, яка у споживача не проводилась.

Так, підставами для складання представниками Філії акту про порушення 03.07.2024 демонтажу лічильника та проведення його експертизи, була підозра на несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (зупинка ПЛГ, порушення рядності та сумніви у пломбі заводу-виробника), що виявлено у ході зняття контрольних показів лічильника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що пункти 1, 2 глави 8 розділу Х Кодексу Філією не порушені.

Стосовно порушення пункту 2 глави 10 розділу Х Кодексу, зокрема щодо не зазначення у протоколі № 104.1.2./562 від 03.07.2024 р. дати останньої повірки засобу вимірювальної техніки та контактного телефону особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи), колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представниками Філії 03.07.2024 здійснювалось зняття контрольних показів лічильника споживача, а не заходи з його періодичної повірки.

Враховуючи те, що споживач відповідно до пункту 3 глави 6 розділу Х Кодексу не надав оригінали документів та дані щодо останньої повірки засобу вимірювальної техніки, який є його власністю, інформація у зазначеному рядку не може бути зазначена через її відсутність.

Щодо доводів відповідача стосовно не зазначення контактного телефону особи Оператора ГРМ, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з підпунктом 3 пункту 2 глави 10 розділу Х Кодексу контактний телефон особи Оператора ГРМ зазначається виключно для уточнення інформації щодо проведення експертизи.

Колегія суддів звертає увагу, що у протоколі № 104.1.2./562 від 03.07.2024 зазначена вся необхідна обов`язкова інформація, вимоги щодо якої передбачені Кодексом, а також роз`яснені терміни проведення експертизи, можливість її проведення за участю представника споживача та наслідки неприбуття споживача на експертизу.

Окрім того, Філією розглядалось звернення адвоката Янковського С.А. від 08.07.2024 № 17, згідно з яким будь яких уточнень щодо проведення експертизи він не потребував. Повторне звернення адвоката Янковського С.А. від 15.07.2024 № 18 до Філії (вже після проведення експертизи за відсутності споживача та його представника), також не містило будь-яких питань, заперечень, уточнень, клопотань щодо проведення експертизи. Копії зазначених звернень та відповідей на них надавались до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області у ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Також, відсутні будь які зауваження з цього приводу з боку адвоката Янковського С.А. у зверненні від 08.07.2024 р., що стало підставою для проведення Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області позапланової перевірки Філії.

Крім того, у Акті від 30.08.2024 р. № 205 також не зазначені ризики настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що права споживача не були порушені.

Щодо доводів відповідача про порушення підпункту 11 пункту 7.1 Розділу VII Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498, зареєстрованої в Мінюсті України 06.11.2015 р. № 1384/27829, відповідальність за що передбачена пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», колегія суддів зазначає наступне.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України Про захист прав споживачів. Також, цим законом встановлюються права споживачів, механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Частина 3 статті 5 Закону України Про захист прав споживачів передбачає, що захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Згідно статті 17 Закону України Про захист прав споживачів за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів, суб`єкти господарювання несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги.

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено поняття послуги, як діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Отже, не зазначення у протоколі № 104.1.2./562 від 03.07.2024 контактного телефону особи Оператора ГРМ для уточнення інформації щодо проведення експертизи не є порушенням умов договору, предметом якого є надання послуги з розподілу природного газу між Оператором газорозподільної системи та споживачем та не призвело до порушення законодавства про захист прав споживачів.

Відповідачем при розгляді справи були проігноровані зауваження та доводи Відповідача, що були викладені у Запереченні на Акт перевірки від 30.08.2024 № 205.

Відповідно до частини 1, 2статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем, всупереч положень статті 77 КАС України, не доведено правомірність винесення спірної постанови начальника Головного управління Держспоживслужби в Харківській області №2 від 13.09.2024р. про накладення на Харківську міську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» стягнення передбаченого п.11 ст.23 Закону України «Про захист прав споживача», що свідчить про її необґрунтованість та наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини третьої ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням прийнятого судом апеляційної інстанції рішення про задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 6056,00 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГРМУ» задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 по справі № 520/26767/24 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГРМУ» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Головного управління Держспоживслужби в Харківській області №2 від 13.09.2024р. про накладення на Харківську міську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» стягнення передбаченого п.11 ст.23 Закону України «Про захист прав споживача» .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (ЄДРПОУ - 40324829) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГРМУ» (ЄДРПОУ - 45141068) судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 6056 грн (шість тисяч п`ятдесят шість) 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 19.02.2025 року