Справа № 440/589/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 р. Справа № 440/589/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 (ухвалене суддею Костенко Г.В.) по справі № 440/589/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив: визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 грн., за період з 27.09.2022 по 31.12.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 грн., за період з 27.09.2022 по 31.12.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2024 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024 скасовано, а справу № 440/589/23 направлено на новий судовий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2024 зроблено наступні висновки:

«Оскільки єдиною підставою для відмови у задоволенні позову суди зазначили відсутність документів для підтвердження фактів безпосередньої участі позивача у бойових діях або здійсненні відповідних заходів у спірний період, без відповіді судів залишилось головне у цій справі питання де проходив службу військовослужбовець ОСОБА_1 , які завдання/заходи виконував, перебуваючи у відрядженні в підпорядкуванні НОМЕР_3 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) упродовж спірного періоду.

Суди не з`ясували завдання, які позивач виконував у відрядженні до НОМЕР_3 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ) у спірний період, стосовно якого відповідач заперечив право позивача на виплату додаткової винагороди до 100 000 грн. Не перевірив чи зафіксував відповідач участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у документах для виплати цієї винагороди.

Суди попередніх інстанцій не дослідили документи (накази/розпорядження), які стали передумовою для відрядження військовослужбовця ОСОБА_1 для виконання відповідних завдань до ІНФОРМАЦІЯ_1 у спірний період.

Поза увагою залишили суди попередніх інстанцій також питання чи складався визначений пунктом 4 наказу № 392-АГ рапорт щодо позивача за час його перебування у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) у заявлений період, адже оцінка таких рапортів має істотне значення для правильного вирішення цього спору.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір, не взяли до уваги важливі обставини, не перевірили їх та не надали належної правової оцінки, обмежившись формальним підходом до розгляду справи. Оскільки суди не здійснили всіх необхідних дій і не встановили всіх фактів, що мають значення для правильного вирішення справи, Суд вважає їхні висновки передчасними, зокрема щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 »

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що у рішенні суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2025 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 та у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період з 27.09.2022 по 31.12.2022, а саме: засвідчені копії бойових наказів та розпорядження, журналів бойових дій та рапортів командирів стосовно ОСОБА_1 ; засвідчену копію додаткової довідки (про безпосередню участь у бойових діях або відповідних заходах) начальника органу Держприкордонслужби, який веде бойові дії, із зазначенням періоду (кількості днів) та термінів безпосередньої участі позивача, відомостей про підтверджуючі документи такої, у таких довідках; засвідчену копію наказу № 392-АГ та додаток № 2 стосовно ОСОБА_1 ; та всі інші документи стосовно ОСОБА_1 із зазначенням які заходи/завдання виконував упродовж спірного періоду.

На виконання вищезазначеної ухвали суду ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) до суду надано витяги з рапортів начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону майора ОСОБА_2 від 17.11.2022 № 1670, від 01.12.2022 № 1879, від 01.01.2023 № б/н, та зазначено, що надати інші витребувані документи можливість ОСОБА_3 проходить військову службу в НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), що визнається сторонами у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Відповідно до архівної відомості з січня 2022 року по грудень 2022 року №15234 /а.с. 20/ ОСОБА_1 (підрозділ ВПС №2, посада інспектор прикордонної служби 2 категорії-машині) нарахована винагорода згідно постанови КМУ №168 за вересень 2022 року ( у розмірі 30000 грн), жовтень 2022 року ( у розмірі 30000 грн, листопад 2022 року ( у розмірі 30000 грн) та грудень 2022 року (у розмірі 43129,03 грн).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_3 №22.25-23-Вих від 02 січня 2023 року /а.с. 17/ адвокату Вікторії Задорожній на її адвокатський запит від 26 грудня 2022 року (вх. №5818-22-Вх від 30 грудня 2022 року) повідомлено, що молодшого сержанта ОСОБА_1 у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року № 165/гриф., у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 вересня 2022 року №276/гриф (втратило чинність 25 вересня 2022 року), від 25 вересня 2022 року №1348/гриф (втратило чинність 25 жовтня 2022 року) та від 25 жовтня 2022 року №1697/гриф молодший сержант ОСОБА_1 у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) приступив до виконання та по теперішній час виконує завдання в оперативному підпорядкуванні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ). Списки, передбачені додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», на адресу НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) не направлялись, так як відповідно до листа Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17 квітня 2022 року №21-1215-2022 «Щодо однакового трактування положень» визначено, що збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцям ДПСУ з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т. ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом. Військовослужбовці НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ), у тому числі молодший сержант ОСОБА_1 , перебувають на фінансовому забезпеченні у НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ). Наказ про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць, опрацьовується посадовими особами НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ). Таким чином, повідомити про причину невиплати молодшому сержанту ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ІНФОРМАЦІЯ_2 немає можливості. Також вказаний вище прикордонний загін є володільцем інформації про грошове забезпечення (додаткові виплати та компенсації) молодшого сержанта ОСОБА_1 . Довідка про безпосередню участь у бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії молодшому сержанту ОСОБА_1 не видавалась.

Листом НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №11/130-23-вих від 06 січня 2023 року /а.с. 18-19/ адвокату Вікторії Задорожній на її адвокатський запит від 26 грудня 2022 року (вх. №22-23-вх від 03 січня 2023 року) повідомлено, що:

1) відповідно до пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. На виконання вимог Постанови №168 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30 липня 2022 року №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168» (далі - наказ 392-АГ), який застосовувався з 01 серпня 2022 року до 30 листопада 2022 року. Пункти 2 та 3 наказу 392-АГ визначають заходи, які відносяться до безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. Пункт 4 наказу 392-АГ визначає сукупність наявної інформації у документах, які підтверджують виконання заходів, передбачених пунктом 2,3 цього наказу. Молодший сержант ОСОБА_1 перебуває у відрядженні на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пункт 5 наказу 392-АГ визначає, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Підвищена додаткова винагорода за період перебування військовослужбовця у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано інформації про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 наказу №392-АГ, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу №392-АГ. Попри те, з метою реалізації вимог Постанови №168 та наказу №392-АГ НОМЕР_4 прикордонним загоном на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено лист від 25 листопада 2022 року №22/2811-22-вих з клопотанням надання наявної інформації про безпосередню участь у бойових діях або заходах, передбачених наказом №392-АГ за встановленою формою. На адресу НОМЕР_4 прикордонного загону надійшов лист від 04 грудня 2022 року №22/4928-22 Вих «Про надання інформації» від начальника НОМЕР_3 прикордонного загону, в якому зазначено, що підтверджуючої інформації (щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій), відповідно до вимог пункту 2, підпунктів 1-8 наказу № 392-АГ немає. Враховуючи вищевикладене, на даний час в НОМЕР_4 прикордонного загону відсутні підстави для внесення молодшого сержанта ОСОБА_1 в наказ про збільшення розміру виплати додаткової грошової винагороди до 100000 гривень за період перебування військовослужбовця у відряджені на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) направлено їй архівну відомість молодшого сержанта ОСОБА_1 в період з січня по грудень 2022 року;

3) довідка командира військової частини про безпосередню участь молодшого сержанта ОСОБА_1 в бойових діях або забезпечені заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії передбачена додатком 6 до «Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національну безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі - Порядок №413). Відповідно до Порядку №413 командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк з дня участі у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання поранення, контузії, каліцтва зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. Тобто довідка командира військової частини про безпосередню участь молодшого сержанта ОСОБА_1 в бойових діях або забезпечені заходів з національної безпеки і оборони, відсіч і стримуванні збройної агресії призначена для направлення до Адміністрації Державної прикордонної служби України для надання статусу учасника бойових дій;

3.1) молодший сержант ОСОБА_1 перебуває у відрядженні на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до пункту 11 наказу №392-АГ інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу. Тобто, документи, які підтверджують безпосередню учать у бойових діях або забезпечені заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії молодшого сержанта ОСОБА_1 в НОМЕР_4 прикордонному загоні відсутні, оскільки ці документи не надходили на адресу НОМЕР_4 прикордонного загону;

4) інформація про кримінальні провадження, притягнення молодшого сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної, адміністративної, кримінальної відповідальності в НОМЕР_4 прикордонному загоні відсутня.

Позивач не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 грн, за період з 27 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів та зверневся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно пункту 1 Постанови №168 у розмірі до 100000 грн. за спірний період пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо спірних правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державний кордон» від 04 листопада 1991 року № 1777-XII, захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Прикордонний загін є органом охорони державного кордону, призначений для охорони визначеної ділянки державного кордону, а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі ст. 1 Закону № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (стаття 1-2 Закону № 2011-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 4 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі Постанова №168).

Пунктом 1 цієї постанови визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, Кабінет Міністрів України установив військовослужбовцям, в тому числі Державної прикордонної служби, додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, в постанові від 06.04.2023 року у зразковій справі №260/3564/22, яка набрала законної сили, Верховний Суд дійшов висновку, що зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди "до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць" замість "30000 гривень щомісячно" не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом "пропорційність" із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, не врегульовувала цих питань.

На виконання пункту 2-1 Постанови № 168 Адміністрацією Держприкордонслужби видано наказ № 392-АГ, уведений в дію з 01 серпня 2022 року, який діяв до набрання чинності 01 грудня 2022 року наказу № 628-АГ.

Саме цими наказами на виконання положень Постанови № 168 визначено і порядок, і умови виплати відповідної винагороди, в тому числі визначено вичерпний перелік документів, необхідних для її нарахування та виплати.

У пункті 2 наказу № 392-АГ конкретизовано за здійснення яких заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям, які проходять службу в органах Держприкордонслужби, додаткова винагорода збільшується до 100 000 грн. у розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі:

бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 наказу № 392-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно із пунктом 5 наказу № 392-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 Наказу 2.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

Згідно з пунктом 12 наказу № 392-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

Таким чином, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби № 392-АГ та № 628-АГ.

Так, для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100000 гривень розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтверджена документально, про що свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року № 392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ.

Судовим розглядом встановлено, що 05.02.2025 на виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2025, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) до суду надано витяги з рапортів начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону майора ОСОБА_2 від 17.11.2022 № 1670, від 01.12.2022 № 1879, від 01.01.2023 № б/н, про участь позивача у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, проте інші витребувані судом документи до суду не надано.

Відповідно до Наказу 2 та Наказу 3, рапорт начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону майора ОСОБА_4 від 17.11.2022 №1670 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі до 70 тисяч гривень був відправлений до НОМЕР_4 прикордонного загону супровідним листом від 19.11.2022 №22/4591-22-Вих); рапорти начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_4 прикордонного загону майора ОСОБА_4 від 01.12.2022 №1878 та від 01.12.2022 №1879 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі до 30 тисяч гривень та 70 тисяч гривень були відправлені до НОМЕР_4 прикордонного загону супровідним листом від 04.12.2022 №22/4928-22-Вих).

Одночасно суду повідомлено про відсутність можливості надати довідку про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії стосовно позивача, адже вона відсутня у відповідача, а Копії з журналу бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журналу надходження розпоряджень по підрозділу (документів, які підтверджують виконання бойових завдань Позивачем), надати не має можливості, так як їх облік та ведення безпосередньо здійснювалося у 2 впс НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) та до управління ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) не надавалися.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 такожповідомлено, що поіменного списку військовослужбовців чи довідки (інформації) командира військової частини (установи), до якої відряджений позивач, які б підтверджували безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах, в НОМЕР_4 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) не надходило, у зв`язку з чим у Військової частини НОМЕР_1 не виник обов`язок формування відповідних наказів про виплату додаткової винагороди позивачу.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах подаються начальниками органів Держприкордонслужби в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, саме за формою, наведеною у додатку 2 до Наказу № 392/0/81-22-АГ, а недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу № 392/0/81-22-АГ в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Тобто, порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 23.05.2024 у справі № 120/4387/23, від 24.05.2024 у справі № 120/4967/23, від 28.05.2024 у справі № 120/5170/23, від 08.08.2024 у справі № 280/2754/23.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповідомлення НОМЕР_4 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_5 ) про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 27.09.2022 по 31.12.2022, з покладенням на ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язку скласти та направити до НОМЕР_4 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 27.09.2022 по 31.12.2022, за формою, наведеною у додатку 2 до Наказу № 392/0/81-22-АГ.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100000 грн., за період з 27.09.2022 по 31.12.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, зазначає наступне, суд апеляційної інстанції вважає необхідним відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог з огляду на відсутність допустимих, належних, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача (відрядженого військовослужбовця) у бойових діях або заходах, що дає йому його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за спірний період.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним, апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 скасувати, ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповідомлення НОМЕР_4 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_5 ) про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 27.09.2022 по 31.12.2022, з покладенням на ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язку скласти та направити до НОМЕР_4 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 27.09.2022 по 31.12.2022, за формою, наведеною у додатку 2 до Наказу № 392/0/81-22-АГ, в іншій частині задоволення позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 по справі № 440/589/23 - скасувати.

Ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неповідомлення НОМЕР_4 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_5 ) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 27.09.2022 по 31.12.2022, з покладенням на ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язку скласти та направити до НОМЕР_4 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 27.09.2022 по 31.12.2022, за формою, наведеною у додатку 2 до Наказу № 392/0/81-22-АГ.

В іншій частині задоволення позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін