Справа № 200/8190/24
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Справа№200/8190/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області щодо невидачі позивачу довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 2024 рік, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року - 3028,00 грн; та з урахуванням складових суддівської винагороди - доплат: за вислугу років 52% зазначеного посадового окладу судді; передування на адміністративній посаді голови суду 10% зазначеного посадового окладу судді;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Львівській області видати позивачу довідку за формою, встановленою додатком 2 до порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25 січня 2008 року, про суддівську винагороду, яка враховується про призначення/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді місцевого суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадовий оклад, з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а саме: станом на 1 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 1 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн, доплат: за вислугу років - 52% посадового окладу та перебування на адміністративній посаді голови суду - 10% посадового окладу (посадовий оклад станом на 1 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 1 січня 2024 року в розмірі - 3028,00 грн.

Ухвалою суду від 2 грудня 2024 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 24-25).

12 грудня 2024 року від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області до суду надійшов відзив на позов (а.с. 31-33).

13 грудня 2024 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області надійшли пояснення щодо заявленого позову (а.с. 43-44).

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

Указом Президента України від 6 травня 2006 року № 350/2006 «Про призначення суддів» позивач була призначена на посаду судді Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області строком на п`ять років.

Постановою Верховної Ради України № 3151-VI від 17 березня 2011 року позивача обрано суддею Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області безстроково.

Указом Президента України «Про переведення суддів» № 203/2015 від 7 березня 2015 року позивача переведено на посаду судді Залізничного районного суду м. Львова безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 570/0/15-23 від 30 травня 2023 року позивача було звільнено з посади судді Залізничного районного суду м. Львова.

Наказом Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2023 року № 66/К позивача було відраховано зі штату зазначеного суду з 31 травня 2023 року.

При звільненні з посади Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Львівській області позивачу було надано довідку № 146 від 7 червня 2023 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначено, що станом на 31 травня 2023 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 121 075,20 грн, у тому числі: посадовий оклад складає 75 672,00 грн; доплата за вислугу років складає 37 836,00 грн (50%); доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 7 567,20 грн (10%).

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року позивачу було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та встановлено, що ОСОБА_1 має право на 52% заробітку діючого на відповідній посаді судді.

На звернення позивача про надання довідки про суддівську винагороду із застосуванням положення щодо прожиткових мінімумів для працездатних осіб з метою реалізації права на перерахунок призначеного грошового утримання судді у відставці, відповідач листом № 02-1649/2024 від 13 серпня 2024 року повідомив, що у довідці про суддівську винагороду № 146 від 7 червня 2023 року для обчислення розміру щомісячного грошового утримання у відставці було взято за основу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня 2023 року, визначеного ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» - 2102,00 грн. Також до листа була додана довідка про суддівську винагороду, аналогічна за змістом довідці станом на 31 травня 2023 року.

Позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача порушуються конституційні гарантії суддів (а.с. 1-4).

У відзиві на позов Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Львівській області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи наступне.

Відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатись іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно Закону України від 9 листопада 2023 року №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» запроваджено розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді, яка станом на 1 січня 2024 року складає 2 102 грн.

Таким чином, з прийняттям Закону № 3460-IX зміни зазнав не розмір суддівської винагороди, а розрахункова величина.

Зазначено також, що Верховний Суд раніше вже висловлював правову позицію у справі, фактичні обставини та правовідносини які є подібними до цієї справи, зокрема у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 820/1853/17, де колегія суддів зазначила, що норма ч. 3 ст. 133 Закону № 2453-VІ є бланкетною, оскільки визначає лише кількість мінімальних заробітних плат для встановлення розміру посадового окладу судді, але не встановлює розміру мінімальної заробітної плати, який необхідний для цього. З огляду на це, необхідно звернутися до інших законів, які встановлюють розмір мінімальної заробітної плати. Такі норми доповнять ч. 3 ст. 133 Закону 2453-VІ і становитимуть єдину спеціальну норму, якою буде визначено розмір посадового окладу судді.

Наполягає, що територіальний орган державної судової адміністрації України в Львівській області, виконуючи функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів в межах бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України, діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Станом на час надання відзиву на позов ОСОБА_1 норма ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» не визнана неконституційною, тому підстави для її незастосування відсутні.

Просить відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог (а.с. 31-33).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області, надала пояснення щодо заявлених позивачем позовних вимог, в якому зазначило, що вважає заявлені позивачем вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами (далі - Закон № 1402-VIII).

Згідно з ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 135 Закону № 1402-VIII передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді встановлюється в залежності від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 гривні.

Відтак, на даний час підстави для перерахунку призначеного ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди відсутні.

Також зазначено, що після прийняття Конституційним Судом України 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 рішення питання проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці може бути розглянуто тільки у разі збільшення розміру суддівської винагороди.

Після 18 лютого 2020 року не приймались нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди.

Враховуючи наведене, підстав для видачі позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, ч. 3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3 028,00 грн, немає.

Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 43-44).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), є громадянкою України згідно з паспортом серії НОМЕР_1 від 5 березня 1991 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 6-9).

Відповідач, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Львівській області, , зареєстроване місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Драгоманова, буд. 25, є державною установою зі статусом юридичної особи, суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 34).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області, , зареєстроване місцезнаходження: 790016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10 (а.с. 42).

Постановою Верховної Ради України № 3151-VI від 17 березня 2011 року (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/3151-VI#Text) ОСОБА_1 обрано суддею Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області безстроково.

Указом Президента України «Про переведення суддів» № 203/2015 від 7 березня 2015 року (https://www.president.gov.ua/documents/26) ОСОБА_1 переведено на посаду судді Залізничного районного суду м. Львова безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя за № 570/0/15-23 від 30 травня 2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади судді Залізничного районного суду м. Львова у зв`язку із поданням заяви про відставку (а.с. 12).

Наказом Залізничного районного суду м. Львова від 31 травня 2023 року № 66/К позивача відраховано зі штату суду з 31 травня 2023 року у зв`язку зі звільненням у відставку (а.с. 10).

За поясненням позивача, які визнаються третьою особою та не заперечуються відповідачем, після звільнення у відставку ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

7 червня 2023 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Львівській області позивачу було видано довідку № 146 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої станом на 31 травня 2023 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 121 075,20 грн, у тому числі: посадовий оклад - 75 672,00 грн; доплата за вислугу років - 37 836,00 грн (50%); доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 7 567,20 грн (10%) (а.с. 11).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року по справі № 380/18715/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, яке набрало чинності 18 квітня 2024 року:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівські області № 26 від 16 червня 2023 року про перерахунок пенсії в частині призначення позивачу довічного грошового утримання як судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 , судді у відставці, з 1 червня 2023 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 52 відсотки суддівської винагороди з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 14-17, https://reyestr.court.gov.ua/Review/114360330).

Крім іншого, зазначеним рішенням суду встановлено, що:

- загальний стаж ОСОБА_1 , який дає право на відставку судді, є 21 рік 11 місяців 24 дні, таким чином ОСОБА_1 має право на отримання довічного грошового утримання у розмірі 52% заробітку діючого на відповідній посаді судді;

- ОСОБА_1 має право на отримання довічного грошового утримання у розмірі 52% заробітку діючого на відповідній посаді судді, починаючи з 9 березня 2023 року.

7 червня 2024 року позивач звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про надання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання суді у відставці за 2023 та 2024 роки (а.с. 18).

Листом від 13 серпня 2024 року (вих. № 02-1639/2024) Залізничний районний суд м. Львова надав позивачу довідки №№ 184, 185 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці за 2023 та 2024 роки та повідомив наступне.

В довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці за 2023 рік № 146 від 7 червня 2023 року посадовий оклад було зазначено відповідно до штатного розпису Залізничного районного суду м. Львова на 2023 рік із врахуванням норм Закону України «Про Державний бюджет України па 2023 рік» від 3 листопада 2022 року № 2710-ІХ.

Відповідно до ст. 7 Закону № 2710-ІХ встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум па одну особу в розрахунку па місяць у розмірі 2589 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення: […] працездатних осіб, який застосовується для посадового окладу судді, - 2102 грн; […] працездатних осіб: з 1 січня 2481 грн, з 1 липня 2600 грн, з 1 грудня 2684 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня 2 102 грн (а.с. 18).

У довідці № 184 від 13 серпня 2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Львівській області ОСОБА_1 , зазначено, що станом на 1 серпня 2024 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 121 075,20 грн, у тому числі: посадовий оклад 75 672,00 грн, доплата за вислугу років 37 836,00 (50%), доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 7567,20 (10%). Довідка видана на підставі п. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (а.с. 19).

У довідці № 185 від 13 серпня 2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Львівській області ОСОБА_1 ,, зазначено, що станом на 31 травня 2023 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 121 075,20 грн, у тому числі: посадовий оклад 75 672,00 грн, доплата за вислугу років 37 836,00 (50%), доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 7 567,20 (10%). Довідка видана на підставі п. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (а.с. 20).

Не погодившись із не видачею їй довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 2024 рік із розрахунком суддівської винагороди виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року - 3028,00 грн та з урахуванням складових суддівської винагороди (доплат): за вислугу років 52% зазначеного посадового окладу судді; перебування на адміністративній посаді голови суду 10% зазначеного посадового окладу судді, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ (далі Закон № 1402-VІІІ) цей закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Частиною 1 ст. 142 Закону № 1402-VIІІ встановлено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 142 Закону № 1402-VIІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, розмір отримуваного суддею у відставці щомісячного довічного грошового утримання залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. При цьому, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 1 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1) передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VІІІ органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Пунктом 2 розділу IІ Порядку № 3-1 встановлено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видана судом, з якого суддя вийшов у відставку, з урахуванням суддівської винагороди (винагороди судді) судді, який працює на відповідній посаді.

Форма довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці передбачена Додатком 2 до Порядку № 3-1.

Згідно з додатком 2 до Порядку № 3-1 довідка має містити розмір винагороди діючого судді за відповідною посадою, який складається з: посадового окладу, доплати за вислугу років, доплати за науковий ступінь, доплати за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, щомісячної доплати відповідно до ч. 6 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною 1 ст. 4 Закону № 1402-VІІІ встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 1402-VІІІ зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VІІІ суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ХІІ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (далі - Закон № 1082-ХІІ) установлено прожитковий мінімум […] для основних соціальних і демографічних груп населення:

[…] працездатних осіб: з 1 січня - 2270 грн […]; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня 2102 грн; […].

Статтею 7 Закону України від 9 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі - Закон № 3460-ІХ) установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум […] для основних соціальних і демографічних груп населення: […] працездатних осіб 3 028 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 грн; […].

Суд вважає за необхідне зазначити, що однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом (Законом № 1402-VІІІ) гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, а також від 4 грудня 2018 року № 11-р/2018.

Відповідно до приписів ст. 130 Конституції України (в редакції, яка діє з 30 вересня 2016 року) держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Із наведеною конституційною нормою співвідносяться норми ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VIII, відповідно до якої суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 135 Закону № 1402-VIII суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу (ч. 5). Суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря, голови судової палати, секретаря Пленуму Верховного Суду, секретаря Великої Палати Верховного Суду, виплачується щомісячна доплата в розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду (ч. 6).

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України від 15 липня 1999 року № 966-ХІV «Про прожитковий мінімум» (далі - Закон № 966-ХІV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 966-ХІV прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Законом № 966-ХІV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Водночас, статтею 7 Закону № 1082-ХІІ разом із встановленням станом на 1 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.

До 2021 року для розрахунку базового розміру посадового окладу застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 1 січня відповідного календарного року, як це передбачено ст. 135 Закону № 1402-VIII.

Статтею 7 Закону № 3460-ІХ на 2024 рік (як і відповідними статтями Законів України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік») також передбачений такий вид прожиткового мінімуму як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.

Суд вважає за необхідне зауважити, що зміни до Закону № 1402-VIII у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у 2024 році (щодо якого виникли спірні правовідносини), а також до Закону № 996-ХІV стосовно визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

Таким чином, законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, відсутні.

Закони України про Державний бюджет України на 2021-2024 роки фактично змінили складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена ч. 2 ст. 130 Конституції України і ч. 3 ст. 135 Закону № 1402-VIII.

Конституційний Суд України в Рішеннях від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зазначив, що Закони України про Державний бюджет України на відповідні роки не повинні містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Отже, Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом № 1402-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 13 вересня 2023 року у справі № 240/44080/21, від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21, від 12 липня 2023 року у справі № 140/5481/22, від 22 червня 2023 року у справі № 400/4904/21.

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2021 року (2270,00 грн), […] на 1 січня 2024 року (3028,00 грн) на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402-VIII не передбачена («прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді»), відповідно до ст. 7 Законів України про Державний бюджет України на 2021, 2024 року є неправомірною.

Висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 820/1853/17, на яку покликається відповідач, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин з огляду на те, що вони були сформульовані за іншого правового регулювання та інших фактичних обставин.

Так, у справі № 820/1853/17 спірні правовідносини виникли з приводу нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди, обчисленої на підставі первинної редакції Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з розміру посадового окладу судді, обрахованого на підставі мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» та Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік».

Релевантними висновками Верховного Суду, які підлягають врахування при ухваленні цього рішення є висновки, викладені в постановах від 10 листопада 2021 року в справі № 400/2031/21, від 30 листопада 2021 року у справі № 360/503/21, від 25 липня 2023 року у справі № 120/2006/22, від 26 липня 2023 року у справі № 240/2978/22, від 27 липня 2023 року у справі № 240/3795/22, від 2 серпня 2023 року у справі № 560/5597/22.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року по справі № 380/18715/23 встановлено, що позивач набула право право на отримання довічного грошового утримання у розмірі 52% заробітку діючого на відповідній посаді судді, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області щодо невидачі позивачу довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 2024 рік, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року - 3028,00 грн; та з урахуванням складових суддівської винагороди - доплат: за вислугу років 52% зазначеного посадового окладу судді; передування на адміністративній посаді голови суду 10% зазначеного посадового окладу судді - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача видати позивачу довідку (за належною формою) про суддівську винагороду, яка враховується про призначення/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді місцевого суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадовий оклад з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а саме: станом на 1 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 1 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн, доплат: за вислугу років - 52% посадового окладу та перебування на адміністративній посаді голови суду - 10% посадового окладу (посадовий оклад станом на 1 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 1 січня 2024 року в розмірі - 3028,00 грн), суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

При цьому суд зауважує, що визначення окремих складових, які повинні ураховуватися при обчисленні розміру довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки відповідна дискреція у останнього відсутня, про що свідчить зміст ч. 3 ст. 142 та ст.135 Закону № 1402-VIII.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 245 КАС України, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне задля належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача задовольнити позовні вимоги останньої і в цій частині.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 105 від 21 листопада 2024 року та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Держбюджету України, позивачем за подання позову було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (а.с. 5, 47).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 9, 12, 72-78, 90, 139, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області (, зареєстроване місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Драгоманова, буд. 25), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області (, зареєстроване місцезнаходження: 790016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області щодо невидачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за 2024 рік, виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2024 року - 3 028,00 грн; та з урахуванням складових суддівської винагороди - доплат: за вислугу років 52% зазначеного посадового окладу судді; передування на адміністративній посаді голови суду - 10 відсотків зазначеного посадового окладу судді.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Львівській області видати ОСОБА_1 довідку за формою, встановленою додатком 2 до порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25 січня 2008 року, про суддівську винагороду, яка враховується про призначення/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді місцевого суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадовий оклад, з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а саме: станом на 1 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 1 січня 2024 року в розмірі 3 028,00 грн, доплат: за вислугу років - 52% посадового окладу та перебування на адміністративній посаді голови суду - 10% посадового окладу (посадовий оклад станом на 1 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 1 січня 2024 року в розмірі - 3 028,00 грн.

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області (, зареєстроване місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Драгоманова, буд. 25) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна