Справа № 126/3079/24
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3079/24

Провадження № 2-а/126/25/2025

"18" лютого 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення з тих підстав, що як стверджує 05.12.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було прийнято постанову № 650, згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 17 000,00 гривень. Як зазначено у постанові, що гр. ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу», ч.1 та ч.3 ст.22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 29.07.2024 року позивач отримав повістку №1359 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 30.07.2024 року, для проходження медичного огляду ВЛК, проте громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актами фіксування неприбуття по повістці за вх. №8055/10 від 30.07.2024 року крім того протягом трьох діб від зазначеної повістки дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3- тю добу за вих. №8176/19 від 02.08.2024 року та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 7-му добу за вих. №8494/2 від 06.08.2024 року чим вчиним правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП. Зазначає, що копію протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП позивач не отримував та не був присутнім під час складання постанови № 650, від 05.12.2024 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 17 000,00 гривень. Про наявність вищевказаної постанови позивачу стало відомо 17.12.2024 року при отриманні листа з ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується роздруківкою поштових відправлень, яке надійшло на домашню адресу, оскільки позивач на теперішній час перебуває на військовій службі з 02.12.2024 року у в/ НОМЕР_1 (довідка додається). Разом з цим, вважає вказану постанову протиправною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та адміністративного права, а також такою, що порушує його права. Відповідно до ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду. За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу. Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Щодо адміністративного затримання як вказано у протоколі та постанові зазначаю, що 30.11.2024 року ніякого протоколу про адміністративне затримання позивача працівники поліції ВП1 Гайсинського РУП, не складали. Позивач сам з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Разом з тим, постанова №650 від 05.12.2024 року носить поверхневий і загальний характер, відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи (відсутні місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення), резолютивна частина постанови не містить висновку про прийняте рішення, лише зазначення

розміру штрафу. Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення начальником ОСОБА_2 , під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин вчиненого адміністративного правопорушення, наявність складу правопорушення та якого саме, передбаченого відповідною частиною ст. 210-1 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої ним постанови. Позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 оскільки 30.07.2024 та 07.08.2024 року він звертався за медичною допомогою до КНП «Бершадська ОЛІЛ» та проходив курс лікування. Вказана інформація була відома відповідачу, однак відповідачем не взято до уваги поважні причини неявки у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю. Крім того, із матеріалів даної справи не вбачається, що відповідач вжив всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП України, в тому числі на отримання правової допомоги, тобто було порушено його право на захист. В порушення Інструкції у резолютивній частині постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач визнав гр. ОСОБА_1 винним у чиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП та притягнув до адміністративної відповідальності у вигляду накладення штрафу у сумі 17,000 грн. Згідно Інструкції відповідач повинен лише накласти на позивача штраф у сумі17,000 грн. Окрім того, на момент складання постанови 05.12.2024 року на позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП, згідно до облікових даних ОСОБА_1 02.12.2024 року був знятий з військового обліку військовозобов`язаних 1-відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки з 02.12.2024 року перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 по теперішній час. Вважає, що необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності відпала. Також у справі відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Згідно до Інструкції, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладаються на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі. Постанова про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 31.07.2024 року №74 не відповідає бланкам зазначених в Інструкції. Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення є недоведеним та просить скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №650 винесену 05.12.2024.

Від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення мотивував тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 29.07.2024 року позивачу, відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України» та на виконання вимог Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» (в чинній редакції), було вручено повістку №1359 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 год. 00 хв. 30.07.2024, проте позивач проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актами фіксування неприбуття по повістці за вх.№8055/10 від 30.07.2024 року, за вх. №8176/19 від 02.08.2024 року та за вх.№8494/2 від 06.08.2024 року. 30.11.2024 року працівниками відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області громадянина ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 як такого, що вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 210-1 КУпАП, де старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 , керуючись статтями 235, 254, 256 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абз.3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1, ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 29.07.2024 року ОСОБА_1 було вручено повістку №1359 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 30.07.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК, проте ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №8055/10 від 30.07.2024 р., крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх. № 8176/19 від 02.08.2024 р., та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 7-у добу за вх. №8494/2 від 06.08.2024 р., чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП. Громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі). Повідомлено під особистий підпис, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 05.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу ОСОБА_1 власноручно зазначив: «Протокол мною прочитано, зауважень та доповнень не

маю». Громадянин ОСОБА_1 заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 30.11.2024 року, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу. З доданого до протоколу пояснення ОСОБА_1 за вхідним №14088 від 30.11.2024 року встановлено наступне: «Я ОСОБА_1 не прибув по повістці у

зв`язку з тим, що перебував на лікуванні». ОСОБА_1 був повідомленим про дату й час розгляду справи, заявив клопотання про розгляд справи без його участі та 05.12.2024 року на 10 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому розгляд справи відбувся без участі громадянина ОСОБА_1 відповідно до статей 276-280 КУпАП. Відтак, громадянин ОСОБА_1 не надав жодних належних підтверджуючих документів відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності) про наявність поважних причин для неприбуття за викликом на 09:00 год. 30.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також у триденний термін, визначений ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не повідомив перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб, та в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Тому просить позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Судом на підставі ч.4 ст. 229 КАСУ зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 30.11.2024щодо позивача складено адміністративний протокол № 650 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 29.07.2024 року отримав повістку № 1359 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 30.07.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК, проте громадянин ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актами фіксування неприбуття по повістці за вх, № 8055/10 від 30.07.2024 р. та за вх. № 8176/19 від 02.08.2024, та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 7-у добу за вх. № 8494/2 від 06.08.2024, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП.

05.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП №650, якою на підставі вищевказаного протоколу встановлено, що позивач порушив вимоги абз. 3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1 та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України". За вищевказаних обставин його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в сумі 17000 грн.

В протоколі в пункті "пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу" зазначено, що позивачем протокол прочитано зауважень та доповнень не має. Також зазначено, що позивач просить розглянути справу без його участі.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 30.11.2024 № 650, ОСОБА_1 роз`яснено права, повідомлено про розгляд справи о 10годині 05.12.2024. ОСОБА_1 підтвердив своїми підписами у протоколі те, що він ознайомлений із змістом протоколу, роз`ясненими правами, датою розгляду справи.

Отже, підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що він не з`явився у вказаний у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Неявка ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не заперечується позивачем, що підтверджується його письмовими поясненнями доданими до протоколу, в яких позивач зазначив, що не прибув у зв`язку з тим, що перебував на лікуванні.

В наданій позивачем інформації з медичного закладу КНП "Бершадської ОЛІЛ Бершадської міської ради" зазначено, що період візиту пацієнта ОСОБА_1 з 30.07.2024 15 год. до 30.07.2024 15 год. 10 хв., клас взаємодії амбулаторна медична допомога, хворіє протягом трьох днів, а також зазначений період візиту пацієнта з 07.08.2024 8 год. 10 хв. до 07.08.2024 8 год. 15 хв., клас взаємодії амбулаторна медична допомога, однак наданий документ не підтверджує неможливість прибуття позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_3 30.07.2024 також відсутні причини неприбуття позивача протягом трьох діб від визначеної в повістці дати прибуття та в подальшому у семиденний термін.

Твердження позивача ОСОБА_1 , що він не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 через хворобу не підтверджується доказами.

Судом взято до уваги те, що ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Згідно із абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Досліджені судом докази вказують на те, що при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу позивача, і накладено штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті. Суть викладеного у постанові правопорушення відображає диспозицію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з посиланням на відповідні норми закону. При цьому, встановлено вину ОСОБА_1 , долучено докази підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення.

Позивача було належним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яка розглядалась 05.12.2024 о 10 год., оскільки протокол про адміністративне правопорушення № 650 від 30.11.2024 був складений у присутності позивача, про що свідчить підпис останнього, де він зазначив, що зауважень, доповнень не має та просить справу розглянути без його участі.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлено, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Гуцол