Справа № 160/17157/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/17157/24
Суддя І інстанції Рищенко А.Ю.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №74 від 11.06.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування»:

- періоди роботи на посаді машиніста гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті на ВСП «Шахта Тернівська» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» з 07.04.2021 по 07.04.2021, з 15.03.2021 по 28.03.2021, та з 07.04.2022 по 27.04.2022;

- період часу проходження строкової військової служби в армії у складі Збройних Сил України з 06.11.2002 по 20.05.2004;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.06.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах на підставі положень ч. 3 ст.114 Закону України Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» з 04.01.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №74 від 11.06.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування»:

- періоди роботи на посаді машиніста гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті на ВСП «Шахта Тернівська» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» з 07.04.2021 по 07.04.2021, з 15.03.2021 по 28.03.2021, та з 07.04.2022 по 27.04.2022;

- період часу проходження строкової військової служби в армії у складі Збройних Сил України з 06.11.2002 по 20.05.2004.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03.06.2024 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказує на відсутність підстав для зарахування періодів роботи з 07.04.2021 року по 07.04.2021 року, з 15.03.2021 року по 28.03.2021 року та з 07.04.2022 року по 27.04.2022 року до пільгового стажу, оскільки у зазначені періоди позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати. Також скаржник вказує на відсутність відомостей в системі персоніфікованого обліку за період проходження позивачем строкової служби з 01.01.2004 року по 20.05.2004 року, що виключає підстави для зарахування даного періоду до страхового та пільгового стажу позивача.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №74 від 11.06.2024, у зв`язку з відсутністю необіхдного пільгового стажу. Додатково зазначено, що пільговий стаж особи становить 24 роки 06 місяців 18 днів, з них: роботи підземні провідні професії (20) 13 років 03 місяці 20 днів (в кратному обчисленні 16 років 03 місяці 10 днів); роботи підземні , професії за постановою 202 (25) 06 років 03 місяці 05 днів.

Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №74 від 11.06.2024 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що й стало підставою для звернення до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі Закон №1058-ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 11 червня 2024 року №74 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, за результатами розгляду документів, страховий стаж позивача становить 40 років 03 місяці 19 днів, пільговий стаж становить 24 роки 06 місяців 18 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058-ІV.

При цьому, як вказує позивач та не спростовує відповідач, періоди роботи з 07.04.2021 року по 07.04.2021 року, з 15.03.2021 року по 28.03.2021 року та з 07.04.2022 року по 27.04.2022 року та період проходження позивачем строкової служби з 01.01.2004 року по 20.05.2004 року не зараховані до стажу, який дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Підставою для незарахування до пільгового стажу роботи періоду роботи позивача з 07.04.2021 року по 07.04.2021 року, з 15.03.2021 року по 28.03.2021 року та з 07.04.2022 року по 27.04.2022 року стало те, що згідно з наданих позивачем довідок уточнюючих пільговий характер роботи у зазначені періоди позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР(далі Закон №504/96-ВР) право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Відпустки без збереження заробітної плати є видом відпустки (п. 5ст. 4 Закону №504/96-ВР).

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Відтак, час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Висновок відповідає правовій позиції, наведений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі №423/2860/16-а.

В свою чергу, жодних доводів з приводу того, що у спірні періоди з 07.04.2021 року по 07.04.2021 року, з 15.03.2021 року по 28.03.2021 року та з 07.04.2022 року по 27.04.2022 року перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати було не пов`язане із виробничою необхідністю, спірне рішення не містить.

Натомість, відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), у спірні періоди страховий стаж позивача обчислений за повні місяці.

Відтак, колегія суддів робить висновок, що періоди роботи позивача з 07.04.2021 року по 07.04.2021 року, з 15.03.2021 року по 28.03.2021 року та з 07.04.2022 року по 27.04.2022 року, підлягають зарахуванню до спеціального стажу, що надає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Щодо не зарахування пенсійним органом до пільгового стажу позивача періоду проходження позивачем строкової служби з 01.01.2004 року по 20.05.2004 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я та віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII).

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією чи займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону № 1788-XII або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом № 1058-IV.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час проходження строкової військової служби, який зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Період проходження строкової військової служби позивача з 06.11.2002 року по 20.05.2004 року підтверджено копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 19.11.2001 року.

Також, копією трудової книжки ОСОБА_1 підтверджено, що з 13.07.2002 року по 05.11.2002 року позивач працював підземним гірником з повним робочим днем в шахті «Тернівська». Вказаний період роботи був зарахований до пільгового стажу позивача згідно з ч. 3 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, враховуючи те, що строковій військовій службі у вищенаведений період передувала робота, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, а саме: підземним гірником з повним робочим днем в шахті «Тернівська», то період проходження позивачем строкової військової служби з 06.11.2002 року по 20.05.2004 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача згідно з ч. 3 ст. 114 Законом №1058-IV.

Разом з ти, колегія суддів зазначає, що позивач не є відповідальною особою за ведення та наповнення відомостей в системі персоніфікованого обліку, а тому відсутність інформації за період проходження позивачем строкової служби з 01.01.2004 року по 20.05.2004 року не може бути підставою для відмови у зарахуванні такого періоду до страхового та пільгового стажу позивача.

Зважаючи на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №74 від 11.06.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, зважаючи на те, що розрахунок стажу роботи віднесено до дискреційних повноважень Пенсійного фонду, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу позивача спірні періоди роботи і проходження строкової служби, а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03.06.2024 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 18 лютого 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.Є. Чередниченко