Справа № 480/10727/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Секретаріату Конституційного Суду України, в якому просив:
- визнати противоправною бездіяльність Секретаріату Конституційного Суду України яка (бездіяльність) полягає у не передачі суддям Конституційного Суду України зареєстрованої 20 квітня 2021 року у Конституційному Суді України конституційної скарги ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України „Про виконавче провадження» яка /конституційна скарга/ надійшла до Суду 20 квітня 2021 року до суддів Конституційного Суду України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з листа № 004-015-18/2780 за підписом виконуючого обов`язки керівника Секретаріату Конституційного Суду України Лариси Бірюк, позивач дізнався, що його конституційна скарга щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII „Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» надійшла до Суду 20 квітня 2021 року та була розподілена судді Суду Касмініну О.В., який входив до складу Третьої колегії Другого сенату Суду.
Позивач зазначає, що станом на момент підписання даної позовної заяви на Веб сайті Конституційного Суду України жодного акту ухваленого жодним органом Конституційного Суду України не оприлюднено щодо перевірки Конституційним Судом України на відповідність Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII „Прикінцеві та перехідні положення» Закону України „Про виконавче провадження» за наслідками розгляду зареєстрованої 20 квітня 2021 року конституційної скарги ОСОБА_1 .
Відтак позивач вважає, що суддям Конституційного Суду України не була передана зареєстрована 20 квітня 2021 року конституційна скарга ОСОБА_1 скарга щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про виконавче провадження», а відтак не прийнято жодної Ухвали про відкриття або про відмову у відкритті конституційного провадження щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про виконавче провадження» за наслідками поданої, за твердженням Секретаріату Конституційного Суду України конституційної скарги ОСОБА_1 .
Судом відкрито провадження у цій справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Конституційний Суд України.
Представник відповідача - Секретаріату Конституційного Суду України, надав суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що конституційна скарга ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів частини першої статті 400 Цивільного процесуального кодексу України надійшла до Суду 20 квітня 2021 року та була розподілена судді Суду Касмініну О.В., який входив до складу Третьої колегії Другого сенату Суду. Трудові відносини із суддею Суду Касмініним О.В. припинено 19 вересня 2022 року у зв`язку із закінченням строку його повноважень на підставі пункту 1 частини першої статті 1491 Конституції України. Отже, справу за конституційною скаргою ОСОБА_1 20 вересня 2022 року Управління документального забезпечення Секретаріату повторно розподілило судді Суду Лемаку В.В., а Управління забезпечення засідань Суду Секретаріату передало справу до патронатної служби судді Лемака В.В. відповідно до акта від 21 вересня 2022 року.
Другий сенат Суду за результатами розгляду конституційної скарги ОСОБА_1 10 травня 2023 року виніс Ухвалу № 36-у(ІІ)/2023 про відмову у відкритті конституційного провадження. Зазначена ухвала є остаточною. Після її постановлення формування справи за конституційною скаргою ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів частини першої статті 400 Цивільного процесуального кодексу України завершено.
Представник відповідача зазначає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є похідними від розгляду Судом матеріалів його справи №3-65/2021(154/21) та прийняттям ухвали про відмову у відкритті конституційного провадження за конституційною скаргою позивача, а, отже, не повинні розглядатися адміністративними судами в порядку адміністративного судочинства.
Представник відповідача - Конституційного Суду України, також надав суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих же підстав.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.06.2023, Секретаріат Конституційного Суду України листом від 07.07.2023 № 004-015-18/2780, зокрема, повідомив заявника, що його конституційна скарга щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України „Про виконавче провадження» надійшла до Суду 20 квітня 2021 року та була розподілена судді Суду Касмініну О.В., який входив до складу Третьої колегії Другого сенату Суду.
Також у вказаному листі зазначено, що відповідно до частини другої статті 20, частин другої, сьомої статті 33 Закону України «Про Конституційний Суд України», трудові відносини із суддею Суду ОСОБА_2 припинено 19 вересня 2022 року у зв`язку із закінченням строку його повноважень на підставі пункту 1 частини першої статті 149-1 Конституції України. Отже, справу за конституційною скаргою ОСОБА_1 20 вересня 2022 року Управління документального забезпечення Секретаріату повторно розподілило судді Суду Лемаку В.В., а Управління забезпечення засідань Суду Секретаріату передало справу до патронатної служби судді Лемака В.В. відповідно до акта від 21 вересня 2022 року. Ухвалою Другого сенату Конституційного Суду від 10.05.2023 № 36-у(ІІ)/2023 було відмовлено у відкритті конституційного провадження за результатами розгляду конституційної скарги ОСОБА_1 (а.с. 9 10, т.1)
До листа від 07.07.2023 № 004-015-18/2780 було додано Акт передання оригіналу справи від Управління забезпечення засідань Суду до патронатної служби судді Конституційного суду України Лемака В.В. (а.с. 10 зворотній бік, т.1).
Згідно вказаного акту до патронатної служби судді Конституційного суду України Лемака В.В. було передано справу №3-65/2021 (154/21) за конституційною скаргою ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України „Про виконавче провадження».
Оскільки на момент подання позову у цій справі на Веб сайті Конституційного Суду України не оприлюднено жодного акту ухваленого Конституційним Судом України за наслідками розгляду вказаної у листі від 07.07.2023 № 004-015-18/2780 конституційної скарги ОСОБА_1 , позивач вважає, що суддям Конституційного Суду України не була передана зареєстрована 20 квітня 2021 року конституційна скарга ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про виконавче провадження».
Вважаючи, що вказана бездіяльність Секретаріату Конституційного Суду України призвела до порушення його прав та законних інтересів, позивач звернувся до суду із цим позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.
Суд звертає увагу на те, що завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.
Статтею 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Обов`язковою ознакою дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин.
Також суд вважає за необхідне звернути увагу і на інший аспект даних правовідносин.
Як зазначалось вище, в силу вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
З огляду на вимоги статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.
Для визначення інтересу, як об`єкта судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.
Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга - дозволяє кваліфікувати такий інтерес як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово застосовував критерії, які дозволяють виявити наявність або відсутність охоронюваного законом інтересу в особи, яка звертається за судовим захистом. Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання, але виходить за межі суб`єктивного права; пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві або скарзі особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним), тобто належить конкретній особі - позивачу або скаржнику.
Крім цього, особа, яка звертається до суду з позовом повинна довести конкретні факти порушення її прав та інтересів, а саме підтвердити, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи порушені і в результаті визнання тих чи інших дій та/або бездіяльності майнові права чи інтерес заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
Тобто позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оскаржувана бездіяльність порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.
Отже, за вищезазначеними правовими нормами обов`язковою умовою звернення до суду передбачено наявність порушеного права, що, на думку суду, є самостійною підставою для відмови у позові, у разі відсутності такої умови. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.
Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 20 квітня 2021 року звернувся до Конституційного Суду України з конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів частини першої статті 400 Цивільного процесуального кодексу України (вх. №18/154(21) (а.с. 208 222, т.1). 21 квітня 2021 року справу №3-65/2021(154/21) за вказаною конституційною скаргою розподілили судді-доповідачу Касмініну О.В. (а.с. 189, т.1).
В зв`язку з припиненням 19 вересня 2022 року повноважень судді Касмініна О.В., справу №3-65/2021(154/21) 20 вересня 2022 року розподілили судді Лемаку В.В. та передали його патронатній службі, згідно акту передавання оригіналу справи від 21 вересня 2022 року.
В додаткових поясненнях, наданих суду, представник відповідача зазначає, що під час підготування акта передавання оригіналу справи до патронатної служби судді Конституційного Суду України Лемака В.В. від 21 вересня 2022 року, працівник Управління забезпечення засідань Суду припустився технічної помилки у назві справи і замість слів: «щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів частини першої статті 400 Цивільного процесуального кодексу України" зазначив : «щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, решта реквізитів (номер справи №3-65/2021(154/21) та суб`єкт права на конституційну скаргу) указав правильно (а.с. 185).
Також про допущення вказаної технічної помилки у акті передавання оригіналу справи до патронатної служби судді Конституційного Суду України Лемака В.В. від 21 вересня 2022 року, позивачу було повідомлено листом від 17.11.2023 №004-015-18/4343 за підписом виконувача обов`язків керівника Секретаріату Конституційного Суду України Лариси Бірюк (а.с. 170 171, т.1).
Також позивачу повідомлено, що Другий сенат Конституційного Суду України розглянув справу за вказаною конституційною скаргою ОСОБА_1 та 10 травня 2023 року ухвалив Ухвалу про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційною скаргою ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів частини першої статті 400 Цивільного процесуального кодексу України № 36-у(ІІ)/2023.
Крім того, представник відповідача звертає увагу, що з конституційною скаргою «щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про виконавче провадження"» ОСОБА_1 не звертався, отже, у Системі електронного документообігу Суду її не зареєстровано. 20 квітня 2021 року на адресу Конституційного Суду України надійшла конституційна скарга ОСОБА_1 лише щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів частини першої статті 400 Цивільного процесуального кодексу України, яку зареєстровали в Системі електронного документообігу Суду (вх. №18/154). Конституційної скарги ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про виконавче провадження», цього або іншого дня не надходило (а.с. 185, т.1).
В підтвердження зазначеного відповідачем надано перелік всіх конституційних скарг, поданих до Конституційного Суду України Ананченком О.М. протягом 2019 2023 років (а.с. 189 зворотній бік, т.1).
Також в документі під назвою «Повідомлення про розвиток подій», направленому на адресу суду, позивач сам стверджує, що жодної конституційної скарги «щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про виконавче провадження"», він не подавав (а.с. 168, т.1).
Отже, враховуючи з`ясовані судом обставини справи, за заявленими позовними вимогами у даному спорі, судом не встановлено порушеного права чи законного інтересу позивача що, є підставою для відмови у позові.
Щодо клопотань позивача про постановлення судом окремих ухвал, суд зазначає наступне.
Стаття 249 КАС України встановлює, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
З аналізу вказаного вище законодавства вбачається, що окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.
За цих обставин слід зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.
Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення.
Аналізуючи викладене, обов`язковими умовами для винесення окремої ухвали є порушення закону чи іншого нормативно-правового акту із чітким зазначенням такої норми та обґрунтування, у чому саме полягає таке порушення.
Отже, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
З огляду на предмет даної справи, суд не встановив підстав для постановлення окремої ухвали.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Секретаріату Конституційного Суду України, Коституційного Суду України про визнання противоправною бездіяльність Секретаріату Конституційного Суду України яка (бездіяльність) полягає у не передачі суддям Конституційного Суду України зареєстрованої 20 квітня 2021 року у Конституційному Суді України конституційної скарги ОСОБА_1 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України „Про виконавче провадження» яка /конституційна скарга/ надійшла до Суду 20 квітня 2021 року до суддів Конституційного Суду України. відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек