Справа № 480/9183/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 р. Справа № 480/9183/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2024, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, повний текст складено 11.11.24 у справі № 480/9183/24

за позовом ОСОБА_1

до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького (далі також відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними рішення Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницької області щодо включення до суми витрат, пов`язаних і утриманням у вищому військовому навчальному закладі, нарахувань, які не передбачені чинним законодавством, а саме: "Надмірне нарахування за грошове забезпечення"; "Неправомірне нарахування повної вартості речового забезпечення, незважаючи на його повернення"; "Завищені витрати на житлово-комунальні послуги та енергоносії".

- зобов`язати Національну академію Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок фактичних витрат на утримання позивача під час навчання відповідно до норм законодавства та фактично витрачених сум, що не повинні перевищувати 119 341,54 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач указує, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, дійшов передчасних та необґрунтованих висновків про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з огляду на те, що з 26 вересня 2023 року по 27 березня 2024 року позивач перебувала за кордоном, в середині червня 2024 через блокування банківських рахунків дізналася про відкрите виконавче провадження щодо стягнення спірних сум, що є предметом оскарження у цій справі, і з 24 червня 2024 року вчиняла активні дії з метою отримання інформації щодо порушення своїх прав з метою їх захисту у судовому порядку; водночас відсутність належної інформації перешкоджала своєчасному зверненню до суду за захистом своїх прав до 18 жовтня 2024 року. Просить урахувати, що отримання позивачем належної інформації поза межами відповідного строку є виключною відповідальністю відповідачів.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

З позовної заяви слідує, що предметом позову в цій справі є протиправність рішення Національної академії Державної прикордонної служби України щодо нарахування позивачу фактичних витрат на утримання під час навчання відповідно до норм законодавства та фактично витрачених сум.

На виконання ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року позивачем подано уточнений позов з копією Наказу Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького № 966-ОС від 15.09.2023, з якого вбачається, що з солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання). Зазначено, що солдату ОСОБА_1 належить відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі у розмірі 458784,56 грн. У цей же день ректором академії затверджено розрахунок витрат на утримання ОСОБА_1 за період з 26.07.2021 по 15.09.2023 у сумі 458784,56 грн, з яким позивач ознайомилась 15.09.2023, що підтверджується її особистим підписом.

За повідомленням Адміністрації Держприкордонслужби від 28.06.2024 за №08/ЗПІ-1134/1005 ОСОБА_2 виїхала за межі України 26.09.2023, в`їхала в Україну 27.03.2024.

З позовом у цій справі позивач звернулася 18.10.2024.

Отже, позивач пропустила встановлений ч.2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не надано до суду доказів поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду, то наявні правові підстави, встановлені частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, для повернення позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями частин 2, 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегія суддів зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів відзначає, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Вказані висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 813/3756/17.

За правилами частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За матеріалами справи встановлено, що позивач після відрахування з навчального закладу з 26 вересня 2023 року по 27 березня 2024 року перебувала за межами України, що підтверджується повідомленням Адміністрації Держприкордонслужби від 28.06.2024 за №08/ЗПІ-1134/1005.

В середині червня 2024 року під час встановлення причин блокування банківських рахунків позивачу стало відомо, що відносно неї відкрите виконавче провадження у судовій справі № 560/18174/23.

Так, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з її утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького, у розмірі 458784 грн 56 коп.

24 червня 2024 року позивачем направлено запит до Адміністрації державної прикордонної служби України щодо надання документів, на підставі яких здійснено розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням, як курсанта, у вищому навчальному закладі.

27 серпня 2024 року (майже через два місяці після надсилання повторного запиту від 30.07.2024) позивачем отримано відповідь з додатками документів, на підставі яких здійснено розрахунок витрат.

Після аналізу наданих документів 27 серпня 2024 року позивач з`ясувала, що її права порушені, оскільки до суми витрат неправомірно включені кошти, що не передбачені чинним законодавством. До 27 серпня 2024 року навчальний заклад надавав лише загальні відомості, що не дозволяло оцінити законність цих витрат.

05 вересня 2024 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у справі № 560/18174/23.

30 вересня 2024 року Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30 вересня 2024 року поновив ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 560/18174/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року без змін.

Після чого, без надмірних зволікань, 18.10.2024, позивач звернулася до суду з позовом у цій справі.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, не дослідив належним чином указані позивачем обставини пропуску строку звернення до суду, не встановив з достовірністю, що вказані позивачем обставини не є поважними, не надав правової оцінки тому, що зазначені позивачем обставини мали безпосередній вплив на своєчасне написання та подання до суду позовної заяви у цій справі.

Так, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 дізналася про розмір витрат, що підлягають відшкодуванню, з моменту ознайомлення з наказом та розрахунком 15.09.2023, оскільки не врахував, що лише 27 серпня 2024 року позивачем отримано від відповідача лист від 02.08.2024 з додатками документів, на підставі яких здійснено розрахунок витрат, що є спірними у цій справі.

З огляду на зазначене необґрунтованим є і висновок суду першої інстанції про те, що причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними, оскільки навіть після повернення в Україну 27 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у цій справі з пропуском шестимісячного строку, так як з 24 червня 2024 року позивачем вчинялися активні дії з метою захисту своїх прав, зокрема, шляхом звернення до відповідача з листами щодо надання розрахунку витрат, що є спірними у цій справі, відсутність належної інформації перешкоджала своєчасному зверненню ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав.

За викладених обставин, колегія суддів уважає передчасним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення адміністративного позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів приймаються в якості належних.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проте апеляційному розгляду підлягає ухвала про повернення позовної заяви, а не вирішення справи по суті, з огляду на що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з статтею 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2024, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі № 480/9183/24 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова