Справа № 160/20622/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/20622/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року (суддя Сластьон А.О.) в справі № 160/20622/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області), Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області) про:

визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, зобов`язання призначити з 17 травня 2024 року пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;

визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 24 травня 2024 року №89 ГУ ПФУ в Рівненській області;

визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 12 червня 2024 року №89 ГУ ПФУ в Харківській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 24.05.2024 №89.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 12.06.2024 №89.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату з 17.05.2024 ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі поданої нею заяви.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вказує, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пп. 3 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з наявною реєстрацією в АР Крим та оскільки пенсію вже було призначено.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08 квітня 2024 року має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади №2024/003489446.

На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання позивача з 18 березня 2014 року: АДРЕСА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 позивач уклала шлюб з ОСОБА_2 та відповідно змінила своє прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

В трудовій книжці від 21.09.1966 присутня відмітка про призначення пенсії Ленинский Райсобес, а також прізвище ім`я та по батьковій власника трудової книжки ( ОСОБА_5 ) ОСОБА_1 .

Трудова книжка позивача та архівна довідка про підтвердження періоду роботи та перейменування підприємства від 08.05.2024 №30 містить наступні записи про трудову діяльність позивача, зокрема: у період з 21.09.1966 року прийнята учнем кранівника у чавуноливарному цеху №01 у Дніпропетровському заводі металургійного обладнання (АТ ДНІПРОВАЖМАШ); переведена 17 березня 1967 року кранівником на гарячих дільницях робіт 4 розряду; переведена 03 травня 1977 року контролером приймальником 4 розряду; переведена 01 квітня 1981 року контролером приймальником робіт в ливарному виробництві 5 розряду; переведена 01 лютого 1991 року контролером приймальником робіт в ливарному виробництві 5 розряду; звільнена 22 лютого 2000 року за власним бажанням по догляду за дитиною інвалідом.

Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 10.05.2024 року №56 містить період роботи позивача за Списком № 1 з 17.03.1967 по 02.05.1977 року на посаді кранівника на гарячих дільницях у АТ ДНІПРОВАЖМАШ.

17.05.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.05.2024 року №89 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з наступним: неможливо встановити факт приналежності позивачу долученої трудової книжки б/н від 21.09.1966 року, оскільки відомості про особу в долученій трудовій книжці, а саме зміна прізвища виправлено без належного обґрунтування; пільговий стаж не зараховано згідно довідки від 10.05.2024 № 56, оскільки не враховано трудову книжку; оригінал паспорту серії НОМЕР_1 від 12.10.1998, в якому міститься штамп про реєстрацію місця проживання с. Витино Сакського району АР Крим. В ЕПС трудова книжка № б/н від 21.09.1966, де є відмітка про призначення пенсії. Відсутнє право для призначення пенсії за віком, оскільки заявник має надати сформовану належним чином пенсійну справу, отриману в органах ПФ та довідку-атестат про період виплаченої пенсії.

05.06.2024 року позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.06.2024 року № 89 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з наявною реєстрацією в АР Крим та оскільки пенсію вже призначено.

Врахувавши, що на момент звернення за призначенням пенсії позивач має зареєстроване місце проживання в Дніпропетровській області, суд першої інстанції вказав, що позивач не відноситься до категорії громадян України, що проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та під час звернення за призначенням пенсії яких вимагається надання заяви в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта, на позивача не поширюються вимоги Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №234, тому обов`язок щодо долучення довідки-атестату про припинення виплати раніше призначеної позивачу пенсії покладено саме на орган, що призначає пенсію, а неможливість направлення такого запиту та отримання відповіді на нього через військову агресію Російської Федерації проти України не є правовою підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії, як й не може бути підставою для обмеження права особи на соціальний захист.

Суд першої інстанції, встановивши протиправність відмови пенсійних органів у призначенні пенсії з підстав, викладених в оскаржуваних рішеннях, дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають захисту також шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу з 17.05.2024 пенсію за віком, що не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, з 08 квітня 2024 року має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади №2024/003489446, до цього була зареєстрована на території АР Крим.

Позивач не перебуває на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як отримувач пенсії.

Трудова книжка позивача має відмітку про призначення пенсії установою з назвою (мовою оригіналу) «Ленинский Райсобес».

Трудова книжка позивача та архівна довідка про підтвердження періоду роботи та перейменування підприємства від 08 травня 2024 року №30 містить наступні записи про трудову діяльність позивача, зокрема:

з 21 вересня 1966 року прийнята учнем кранівника у чавуноливарному цеху №01 у Дніпропетровському заводі металургійного обладнання (АТ «Дніпроважмаш»);

переведена 17 березня 1967 року кранівником на гарячих дільницях робіт 4 розряду;

переведена 03 травня 1977 року контролером приймальником 4 розряду;

переведена 01 квітня 1981 року контролером приймальником робіт в ливарному виробництві 5 розряду; переведена 01 лютого 1991 року контролером приймальником робіт в ливарному виробництві 5 розряду;

звільнена 22 лютого 2000 року за власним бажанням по догляду за дитиною-інвалідом.

Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 10 травня 2024 року №56 містить інформацію про період роботи позивача за Списком № 1 з 17 березня 1967 року по 02 травня 1977 року на посаді кранівника на гарячих дільницях у АТ «Дніпроважмаш».

Позивач 17 травня 2024 року звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області від 24 травня 2024 року №89, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком з таки підстав: неможливо встановити факт приналежності позивачу долученої трудової книжки б/н від 21 вересня 1966 року, оскільки відомості про особу в долученій трудовій книжці, а саме зміна прізвища виправлено без належного обґрунтування; пільговий стаж не зараховано згідно з довідкою від 10 травня 2024 року № 56, оскільки не враховано трудову книжку; оригінал паспорту серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 1998 року містить штамп про реєстрацію місця проживання с. Витино Сакського району АР Крим. В ЕПС трудова книжка № б/н від 21.09.1966 є відмітка про призначення пенсії. Відсутнє право для призначення пенсії за віком, оскільки заявник має надати сформовану належним чином пенсійну справу, отриману в органах ПФ та довідку-атестат про період виплаченої пенсії.

Позивач 05 червня 2024 року повторно звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 12 червня 2024 року № 89, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з наявною реєстрацією в АР Крим та оскільки пенсію вже призначено.

Вирішуючи спірні правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників регулюється статтею 114 Закону № 1058-IV.

Апелянт не заперечує наявність у позивача відповідного страхового та пільгового стажу, необхідного для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, не є спірним питання досягнення позивачем пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав наявності відмітки про реєстрацією місця проживання на території АР Крим та відмітки про призначення пенсії.

Механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від пенсійного фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації, визначає Порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території АР Крим та м. Севастополя, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 234 від 02 липня 2014 року (далі - Порядок № 234).

Згідно з пунктами 3 та 4 Порядку № 234 особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон). За бажанням особи зазначені документи можуть бути подані її представником, який пред`являє документ, що посвідчує його особу, та подає документ (нотаріально засвідчену копію), що підтверджує його повноваження, або надіслані поштою. У таких випадках справжність підпису на заяві засвідчується нотаріально. Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку. Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії. Необхідність витребування матеріалів паперової пенсійної справи стосується осіб, які проживають на тимчасово окупованій території.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №234.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (пункт 1.8 розділу І Порядку №22-1).

За положеннями пункту 4.2 розділу 4 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.

Згідно з пунктом 2.28 розділу 2 Порядку №22-1 інформація, що міститься в державних електронних інформаційних ресурсах, отримується шляхом електронної інформаційної взаємодії або направлення запитів до власників (розпорядників) зазначених відомостей.

Електронна інформаційна взаємодія здійснюється засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.

Як встановлено абзацом 4 пункту 1.8 розділу І Порядку 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Підпунктом 9 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як одержувач пенсії.

Як вище встановлено судом, на час звернення позивача з питання призначення пенсії ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з Реєстру територіальної громади №2024/003489446.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» встановлено, що витяг з реєстру територіальної громади підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи.

Отже, на момент звернення за призначенням пенсії позивач має зареєстроване місце проживання у м. Дніпро, тому не відноситься до громадян України, що проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя».

Тому при зверненні за призначенням пенсії позивача не вимагається надання заяви в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта, відповідно, на позивача не поширюються вимоги Порядку № 234.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність тверджень відповідних органів Пенсійного фонду, що місце реєстрації та проживання позивача знаходиться на окупованій Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим.

Стосовно іншої підстави для відмови у призначенні пенсії (раніше призначення пенсії та відсутність довідки-атестату про припинення виплати раніше призначеної пенсії) суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Отже, саме до компетенції органу, що призначає пенсію, належить питання направлення запиту для витребування документу про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що умова щодо надання саме особами, що звертаються за призначенням пенсії, документу про те, що вони не перебувають на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії покладає на громадян України надмірний та необґрунтований тягар, що позбавляє права на пенсійні виплати.

Враховуючи факт розірвання дипломатичних відносин з Російською Федерацією, є неможливим звернення до органів Російської Федерації для витребування документів, що загалом позбавляє частину громадян України можливості отримувати пенсію, відтак порушує гарантоване Конституцією України право на соціальний захист.

Відсутність ж у відповідача можливості направлення відповідного запиту про витребування документів не може слугувати підставою для відмови у призначенні або виплаті пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

Посилання апелянта на те, що не надання позивачем атестату про припинення пенсійної виплати в органах пенсійного фонду РФ свідчить про те, що виплата пенсії позивачу в РФ не припинена та виплачується, є суто припущенням відповідача, не підтвердженим жодними доказами.

З цього питання судом першої інстанції правомірно зауважено, що відмітка в трудовій книжці позивача про призначення пенсії та наявне в матеріалах справи пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 від 12 березня 1993 року вказує на те, пенсія за віком за Списком №1 призначалася позивачу в 1993 році пенсійними органами України, а цим обставинам відповідачі в оскаржуваних рішення оцінки не надали.

Доводи апелянта зводяться до констатації обставин, за якими відмовлено у призначенні позивачу пенсії, та спростовані приведеними висновками суду.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність відмова в призначенні пенсії з підстав ненадання довідки-атестата про припинення виплати раніше призначеної позивачу пенсії.

Апелянтом не приведено доводів у спростування обраного судом першої інстанції способу порушеного права позивача - зобов`язання саме ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію, тому враховуючи межі апеляційного перегляду справи, встановлені статтею 308 КАС України, в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року в справі № 160/20622/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року в справі № 160/20622/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 19 лютого 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко