Справа № 521/19161/24
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/35/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гуревського В.К.

при секретарі Федорова А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник Дударенко С.В.,

відповідач -

ІНФОРМАЦІЯ_1

представника відповідача Присяжнюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

До Малиновського районного суду м. Одеси 27 листопада 2024 року звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким просить: -скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 за № 10597 від 13 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 13.11.2024 з власної ініціативи він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 (ТЦК) з метою оформлення військово-облікового документу в паперовому варіанті.

Позивач є здобувачем вищої освіти денної форми навчання та має право на відстрочку, яка у нього оформлена, що підтверджується копією військово-облікового документу. Після того, як позивач здав свої документи для оформлення військово-облікового документу, начальником відділення призову капітаном ОСОБА_3 відносно позивача було складено протокол № 10597 від 13.11.2024 р. та повідомлено, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності можливо буде отримати 15.11.2024 та після оплати штрафу буде оформлено військово-обліковий документ, тобто справу було розглянуто без присутності позивача. Копію постанови № 10597 від 13.11.2024 р. позивач отримав 15.11.2024 р., що підтверджується підписом та копією постанови.

Відповідно до постанови №10597 від 13.11.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. За постановою відповідачем встановлено, що позивач порушив правила військового обліку в умовах особливого періоду, а саме несвоєчасне оновлення військово-облікових даних у термін, що визначений п. 2 розділу 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 11.04.24 №3633-ІХ, незважаючи на те, що відповідно із військово-обліковим документом з «РЕЗЕРВ+» вбачається, що датою уточнення даних зазначено 25.07.2024 р.

Виходячи з норм Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку не обновив позивач, відповідач повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді. Ані у оскаржуваній постанові, ані у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суті правопорушення.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» до 19.05.2024 р. не визначав конкретного строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема, і щодо виконання правил військового обліку.

Проте, з 19.05.2024 р. в Законі №2232-ХІІ діє положення ч. 10 ст. 1, яким визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

19.05.2024 року набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Отже, до 19.05.2024 р. норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало. З 19.05.2024 р. законодавством встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

Беручи до уваги принцип невинуватості особи, закріплений у Конвенції та Конституції України, та обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятих ним рішень, закріплений у КАС. Відповідач жодним чином не довів правомірності оскаржуваної постанови. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП стороною відповідача не доведений, і тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2024 року поновлено позивачу строк на оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_5 , прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №10597 від 13.11.2024 р., та щодо стягнення судових витрат, на користь позивача - відмовити повністю, посилаючись на таке.

В ході перевірки облікових даних позивача було встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у обліковій картці позивача останній з 20.02.20215 року перебував на обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_6 .

01.05.2024 року позивача було знято з обліку призовників як особу, яка досягла 25-ти річного віку, і на підставі абзацу 2 пункту 1 частини 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та передано на військовий облік військовозобов`язаних.

Відповідно до відомостей, які надав разом із позовом позивач, а саме, копію роздруківки з електронного кабінету військовозобов`язаного « ІНФОРМАЦІЯ_7 +» вбачається, що останнім було оновлено облікові дані 25.07.2024 року, але відомості про здобування освіти та наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як здобувача вищої освіти відсутні.

Абзацом 2 частини 1 пункту 10 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі-закон № 2232-XII) передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Оскільки такий термін складав 60 днів, за прикінцевими та перехідними положеннями закону 3633-IX, згідно із якими протягом 60 днів з моменту набрання ним чинності, тобто до 16 липня, то той, хто стоїть на військовому обліку зобов`язаний був уточнити облікові дані.

Як відомо, окремого визначення, що ж таке «уточнити» немає в законодавстві України. З теоретичної точки зору її можна розуміти як: уточнити дані, тобто актуалізувати ті, які вже є у реєстрі «ОБЕРІГ»: адреса проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні дані. Тобто перелік не є вичерпним.

Уточнення є вимогою ситуативною. За новим законом щодо мобілізації такий строк був встановлений до 16 липня. Також цим законом визначено обов`язкове уточнення даних протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України. Часто замість «уточнити» використовується термін «оновити», що не є синоніми, бо оновлення це надання інформації в разі змін, і це треба робити постійно.

Крім того, за правилами військового обліку (додаток 2 постанови № 1487 про порядок обліку) призовники, військовозобов`язані та резервісти мають протягом семи днів повідомляти орган, де вони стоять на обліку (ТЦК та СП, СБУ чи розвідоргани) про зміни персональних даних. Повний перелік персональних даних визначений ст. 7 Закону України «Про реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Загалом - 42 види даних. Тому, зі зміною хоча б одного з них, протягом семи днів особа має їх оновити. Інакше є підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку. Позивач не оновив персональні дані, а саме щодо змін у освіті (навчання у ВНЗ). Тому, аргумент позивача про те, що він є здобувачем вищої освіти, та прибув для оформлення військового облікового документу, не дає підстав щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за не оновлення персональних даних, яка передбачена приписами ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно приписів частини 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). За ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Таким чином, датою виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП - є 13.11.2024 р.

Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_1 з 20.02.2015 року перебував на обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_6 .

01.05.2024 року позивача було знято з обліку призовників як особу, яка досягла 25-ти річного віку, і на підставі абзацу 2 пункту 1 частини 5 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та передано на військовий облік військовозобов`язаних.

13.11.2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 (ТЦК) з метою оформлення військово-облікового документу в паперовому варіанті. Позивач є здобувачем вищої освіти денної форми навчання та має право на відстрочку, яка у нього оформлена, що підтверджується копією військово-облікового документу.

Після здачі документів для оформлення військово-облікового документу, начальником відділення призову капітаном ОСОБА_3 відносно позивача було складено протокол № 10597 від 13.11.2024 р. та повідомлено, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності можливо буде отримати 15.11.2024 та після оплати штрафу буде оформлено військово-обліковий документ. Копію постанови № 10597 від 13.11.2024 р. позивач отримав 15.11.2024 р., що підтверджується підписом та копією постанови.

Тобто справа про притягнення ОСОБА_1 було розглянуто за відсутності позивача.

Відповідно до постанови № 10597 від 13.11.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. За постановою відповідачем встановлено, що позивач порушив правила військового обліку в умовах особливого періоду, а саме несвоєчасне оновлення військово-облікових даних у термін, що визначений п. 2 розділу 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 11.04.24 №3633-ІХ, незважаючи на те, що відповідно із військово-обліковим документом з «РЕЗЕРВ+» вбачається, що датою уточнення даних зазначено 25.07.2024 р.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період є адміністративним правопорушенням , яке тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2024 р. у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 24.02.2024 р. по сьогодні на території України діє особливий період.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).

Отже притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП входить до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідач, приймаючи оскаржувану постанову стверджує, що позивач порушив правила військового обліку в умовах особливого періоду, а саме несвоєчасне оновлення військово-облікових даних у термін, що визначений п. 2 розділу 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 11.04.24 р. № 3633-ІХ, а тому в його діях є склад триваючого адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Датою виявлення правопорушення є 13.11.2024 р.

У свою чергу позивач стверджує, що положення ч. 3 ст. 210 КУпАП не можуть бути до нього застосовані, оскільки він оновив свої дані 25.07.2024 р., до 19.05.2024 р. норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало, вина позивача відсутня, а тому відсутній склад правопорушення.

В преамбулі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі № 3633-ІХ) визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Метою прийняття Закону № 3633-ІХ було удосконалення процедур мобілізації, питань проходження військової служби, а також функціонування військових формувань, у тому числі тих, на яких покладені мобілізаційні функції.

Введення Законом № 3633-ІХ обов`язку щодо оновлення кожним військовозобов`язаним своїх персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом, мало на меті удосконалення та, в першу чергу, полегшення роботи Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК), на які покладено функції, зокрема, з обліку військовозобов`язаних, проведення їх медичних оглядів та призову на військову службу. Самостійне оновлення військовозобов`язаним своїх персональних даних забезпечує ефективне функціонування системи військового обліку та значно економить час працівників ТЦК, який останні змушенні витрачати на розшук військовозобов`язаних, уточнення їх даних, замість того, щоб витрачати зусилля на виконання інших функцій покликаних забезпечити ефективну обороноздатність держави.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих, що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядок), який набрав чинності 05.01.2023.

Відповідно до п. Порядку завданнями військового обліку є, зокрема, своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

При цьому, військовозобов`язаним було забезпечено можливість використання кількох варіантів оновлення своїх персональних даних на вибір, у тому числі і через електронний кабінет, що взагалі не потребує відвідання державних установ.

Ст. 210 КУпАП у редакції станом на 30.12.2023 (день виповнення позивачу 25 років) за ч. 2 передбачалась адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Законом України № 3696-IX від 09.05.2024, який вступив у дію з 19.05.2024, внесені зміни до цієї норми, відтепер відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період передбачена частиною 3 статті 210 КУпАП.

З аналізу зазначених вище трансформацій ст. 210 КУпАП суд дійшов висновку, що порушення військовозобов`язаним правил військового обліку визнавалось адміністративним правопорушенням і у грудні 2023 року, і 13.11.2024 року (день складання протоколу про адміністративне правопорушення і день прийняття оскаржуваної постанови), змінювались лише назва статті, її частина, яка передбачала відповідальність за таке правопорушення, та розмір санкції.

Що стосується покликання позивача, на примітку ст. 210 КУпАП, то такі на переконання суду є неспроможними з огляду на таке.

Так, приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Суд виходить з того, що КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

У листі Міністерства юстиції України № 22-34-1465 від 01.12.2003 р. зазначено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Отже, характерною ознакою вчинення триваючого правопорушення є те, що час його вчинення не обмежується якимось моментом у часі або конкретною датою, а час його вчинення характеризується тривалим часовим періодом і завершується або припиненням правопорушення особою самостійно, зокрема виконання нею обов`язку, або притягненням її до відповідальності, або скасування закону, який визнає таке діяння правопорушенням.

Також протягом вчинення триваючого правопорушення може змінюватись його правова кваліфікація. Так, якщо у момент початку його вчинення вона могла визначатись однією нормою закону, то під час його вчинення законодавець шляхом внесення змін може змінити її назву, номер, частину, санкцію тощо.

Відтак, якщо дія (бездіяльність) особи на момент вступу в дію нового закону про відповідальність продовжує бути правопорушенням і особа продовжує його вчиняти (перебувати у стані вчинення правопорушення), то вона підлягає відповідальності на підставі закону, який є чинним на час продовження вчинення нею такого правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

На підставі викладеного, суд не погоджується з доводами позивача, про неможливість застосування положень ч. 3 ст. 210 КУпАП до правовідносин з порушення правил військового обліку, початок яких відбувся до набуття чинності Законом України № 2232-ХІІ 19.05.2024 р.

У цьому випадку не відбувається зворотної дії закону в часі, заборона якого зазначена у ст. 58 Конституції України і ч. 2 ст. 8 КУпАП, оскільки відповідальність настає за діяння, яке продовжує вчинятись і визнається правопорушенням також на день складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому. відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Обов`язок оновити дані виник у позивача ОСОБА_1 з 19.05.2024 року по 16.07.2024 року включно (про що вказано в оскаржуваній постанові за Законом № 3633-ІХ - обов`язок щодо оновлення кожним військовозобов`язаним своїх персональних даних протягом 60 днів). Однак, з 16.07.2024 року, ОСОБА_1 продовжував вчиняти правопорушення, оскільки не оновлював дані.

Відповідно до військово-облікового документу з «РЕЗЕРВ+» вбачається, що датою уточнення даних позивачем ОСОБА_1 є 25.07.2024 р. Таким чином, триваюче правопорушення ОСОБА_1 завершилося припиненням ним правопорушення самостійно шляхом виконання обов`язку щодо уточнення даних 25.07.2024 р.

Оскільки оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена 13 листопада 2024 року, тобто поза межами строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 7 ст. 38 КУпАП, та після виконання свого обов`язку позивачем, вона підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналізуючи дотримання відповідачем положень ст. 279, ст. 268 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у якій прийнято оскаржувану постанову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У частині 2 ст. 279 КУпАП зазначено, що головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення (ч. 3 ст. 8 КУпАП).

Отже, орган який розглядає справу повинен сприяти особі, яка притягається до адміністративної відповідальності в реалізації її прав, серед яких основоположним є право на захист, створення перешкод у реалізації якого становитиме порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, наслідком чого є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а.

Матеріалами справи та поясненнями учасників підтверджується, що протокол № 10597 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 був складений начальником відділення призову капітаном ОСОБА_3 13.11.2024 р., в ньому ОСОБА_1 зазначив, що «не оновив дані через те, що не знав до якого числа треба оновити». Йому було повідомлено, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності можливо буде отримати 15.11.2024 р., після оплати штрафу буде оформлено військово-обліковий документ. Копію постанови № 10597 від 13.11.2024 р. позивач отримав 15.11.2024 р., що підтверджується підписом та копією постанови справа про притягнення ОСОБА_1 було розглянуто за відсутності позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 605,60 грн необхідно стягнути в його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 241-246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 за № 10597 від 13 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.К.Гуревський

Рішення суду в повному обсязі складено 20 лютого 2025 року.