Справа № 520/31758/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 р. № 520/31758/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог):

1. визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати пенсії з 07.10.2009 року по 25.02.2019 року;

2. визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нескладання та ненаправлення списків, невитребування довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, нездійснення перерахунку та індексації пенсії;

3. визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати компенсації втрати частини доходу ОСОБА_1 ;

4. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 07.10.2009 року по 25.02.2019 року з компенсацію втрати частини доходу;

5. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області витребувати довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, перерахувати розмір пенсії з 07.10.2009 року, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, з врахуванням всіх постанов КМУ щодо перерахунку пенсій;

6. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити компенсацію втрати частини доходу ОСОБА_1 за невиплату пенсії з 25.02.2019 по 30.11.2022 року та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі з 01.12.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно не виплачено пенсію з 07.10.2009 року по 25.02.2019 року, не складено та не направлено списки, не витребувано довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, не здійснено перерахунку та індексації пенсії, не виплачено компенсацію втрати частини доходу, що порушує його права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 02.12.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Адміністративний позов направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 19.11.2024, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа. Також, ухвалу суду від 02.12.2024 направлено та доставлено до електронного кабінету останнього 03.12.2024, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Проте, відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Крім того, ухвалою суду від 02.12.2024 витребувано у ОСОБА_1 наступні докази: довідку щодо отримання/неотримання позивачем пенсійних виплат за законодавством країни, де мешкає/перебуває позивач; належним чином завірені копії документів в підтвердження належності позивача до громадянства України (внутрішній паспорт громадянина України).

Станом на час розгляду даної справи від позивача витребуваних ухвалою суду від 02.12.2024 доказів до суду не надходило.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .

Як зазначено у позовній заяві, до грудня 2000 року ОСОБА_1 , проживав в Україні, в АДРЕСА_1 , отримував пенсію за вислугу років, як військовослужбовець та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку із чим виплату пенсії припинено.

25.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії з 07.10.2009, як непрацюючому пенсіонеру, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України для військовослужбовців.

Листом № 937/с-14 від 28.03.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області в поновленні виплати пенсії як військовослужбовцю відмовлено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду України від 10.07.2019 року по справі № 520/5625/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату пенсії за вислугу років, як військовослужбовцю і перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 25 лютого 2019 року та виплачувати на визначений пенсіонером банківській рахунок.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року по справі № 520/5625/19 скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 25 лютого 2019 року та в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати розмір пенсії відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ № 45 від 13.02.2008р. за всіма підставами для перерахунку та поновити виплату пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з проведенням всіх індексацій за період з 07.10.2009 року по 04.12.2018 року.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ № 45 від 13.02.2008р. за всіма підставами для перерахунку, починаючи з 25 лютого 2019 року відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати розмір пенсії відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ № 45 від 13.02.2008р. за всіма підставами для перерахунку та поновити виплату пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з проведенням всіх індексацій за період з 07.10.2009 року по 04.12.2018 року - залишено без розгляду.

12.05.2023 представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, в якій просив перерахувати розмір пенсії, поновити виплату пенсії з 07.20.2009 року по 25.02.2019 року, з компенсацією втрати частини доходів за невиплату в передбаченому законом розмірі, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП Банк».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.07.2023 повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/5625/19 ОСОБА_1 з 25.02.2019 поновлено виплату пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII.

18.01.2024 представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, в якій просив здійснити запити до уповноваженого органу щодо надання довідки про розмір грошового забезпечення, перерахувати розмір пенсії, виплатити компенсацією втрати частини доходів з 25.02.2019 року за невиплату пенсії в передбаченому законом розмірі.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.02.2024 про розгляд заяви щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відмовлено позивачу у вказаному перерахунку пенсії за вислугу років та повідомлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року по справі № 520/5625/19 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 25.02.2019 року. Вимоги з 07.10.2009 року по 04.12.2018 року залишено без розгляду. Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати пенсії з 07.10.2009 року по 25.02.2019 року, не здійснення запитів до уповноваженого органу щодо надання довідки про розмір грошового забезпечення, щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-ІV, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно вимог п. 2 ч.1 ст. 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 вказаного Закону передбачалось, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Разом з тим, рішенням Конституційного суду України від 7 жовтня 2009 року №25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 7 жовтня 2009 року №25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону №1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Таким чином, з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу Управління ПФУ мало відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

У спірних правовідносинах, оскільки, позивач, який на даний час проживає постійно за кордоном, однак є громадянином України, а тому має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року по справі №723/2676/14-а, від 31 січня 2019 року у справі № 520/9721/16-а, від 10 липня 2018 року у справі № 404/6317/16-а, від 23.10.2018 року по справі №334/3461/17, а відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду.

Водночас, з матеріалів справи судом встановлено, що із заявою про поновлення пенсії позивач звернувся до відповідача через свого представника за довіреністю - 25.02.2019 року.

Суд зазначає, що постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Згідно п. 1.5 Порядку №22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому, у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до абз. 5 п.1.7 Порядку №22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

При цьому, слід зауважити, що поновлення права на виплату пенсії здійснюється не автоматично, а передбачає виконання ряду процедурних дій, пов`язаних з поновленням виплати, серед яких подання заяви про поновлення виплати з дотриманням строків звернення, наявність документів, які підтверджують факт призначення пенсії, припинення її виплати чи право на поновлення її виплати.

Отже, враховуючи приписи п. 1.5, п.1.7 Порядку №22-1 та дату звернення представника позивача із заявою про поновлення виплати пенсії, позивач має право на поновлення виплати пенсії з 25.02.2019 року, що і було здійснено відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/5625/19.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, від 06 лютого 2018 року по справі №723/2676/14-а, від 31 січня 2019 року у справі № 520/9721/16-а, від 10 липня 2018 року у справі № 404/6317/16-а, від 23.10.2018 року по справі № 334/3461/17.

З огляду на викладене, підстави для поновлення позивачу виплати пенсії з 07.10.2009 року по 25.02.2019 року відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нескладання та ненаправлення списків, невитребування довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, нездійснення перерахунку та індексації пенсії з 07.10.2009; невиплати компенсації втрати частини доходу ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року по 25.02.2019 року, та зобов`язання відповідача вчинити такі дії, суд зазначає наступне.

Враховуючи висновок суду про відсутність підстав для поновлення позивачу виплати пенсії з 07.10.2009 року по 25.02.2019 року, то відсутні підстави для перерахунку пенсії, її індексації та виплати компенсації втрати частини доходу за цей період.

Позовні вимоги зобов`язального характеру в цій частині позову є похідними від попередніх вимог, а тому задоволенню також не підлягають.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити компенсацію втрати частини доходу ОСОБА_1 за невиплату пенсії з 25.02.2019 по 30.11.2022 року та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі з 01.12.2022 року, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою КМУ №159.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Правилами ст. 4 цього Закону встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного змісту правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року у справі № 2а-1102/09/2670, від 26 лютого 2020 року у справі № 826/8319/16 та від 18 липня 2023 року у справі № 200/10663/21.

Компенсація за порушення строків виплати доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Так, у подібних правовідносинах у постанові від 15.08.2018 у справі № 653/3356/17 Верховний Суд дійшов висновку, що правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, що підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.03.2023 у справі №120/9475/21-а, від 21.03.2023 у справі №620/7687/21, від 15.10.2020 у справі №240/11882/19, від 13.01.2020 у справі №803/203/17 та від 22.06.2018 у справі №810/1092/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У спірних правовідносинах, у зв`язку із виїздом позивача на постійне місце проживання до Ізраїлю, виплату пенсії останньому припинено.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/5625/19 ОСОБА_1 з 25.02.2019 поновлено виплату пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII.

За період з 25.02.2019 по 30.11.2022 нараховану пенсію включено до Реєстру судових рішень, виплату, якої буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України.

З 01.12.2022 пенсія виплачується з урахуванням рішення суду через поточний рахунок, відкритий ОСОБА_2 в банківській установі «ОТП БАНК».

Вказане підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.07.2023 та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.02.2024.

Отже, оскільки відповідачем порушено строки виплати пенсії, то позивач має право на виплату йому компенсації втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за перід з 25.02.2019 по 30.11.2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги в цій частині позову шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо невиплати компенсації втрати частини доходу ОСОБА_1 за період з 25.02.2019 року по 30.11.2022 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-III (зі змінами та доповненнями) та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії за період з 25.02.2019 року по 30.11.2022 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-III (зі змінами та доповненнями).

В частині позовних вимог про зобов`язання виплатити позивачу компенсацію втрати частину доходу за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі з 01.12.2022 року, суд відмовляє, оскільки матеріали справи не місять доказів порушення строків виплати пенсії з 01.12.2022.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати компенсації втрати частини доходу ОСОБА_1 за період з 25.02.2019 року по 30.11.2022 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-III (зі змінами та доповненнями).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії за період з 25.02.2019 року по 30.11.2022 року відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-III (зі змінами та доповненнями).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) частину судових витрат в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 19.02.2025, враховуючи час перебування судді у відпустці, знаходження судді на вебінарі Харківського РВ НШСУ у співпраці з НАЗК, тимчасової непрацездатності судді, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко