Справа № 520/22301/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 лютого 2025 року справа № 520/22301/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григоров Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державного агентства водних ресурсів України (вул. Велика Васильківська, буд. 8,м. Київ,01024, ) до Державного підприємства "ІЗЮМСЬКИЙ ПРИЛАДОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (просп. Незалежності, буд. 66,м. Ізюм,Харківська область,64302, ) третя особа: Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Державне агентство водних ресурсів України з адміністративним позовом, в якому просило :

- анулювати дозвіл на спеціальне водокористування від 27.02.2019 №617/ХР/49д-19, виданий Державному підприємству "Ізюмський приладобудівний завод" ()";

- анулювати дозвіл на спеціальне водокористування від 21.012022 №8/ХР/49д-22, виданий Державному підприємству «Ізюмський приладобудівний завод» ()».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Головним управлінням ДПС у Харківській області направлено лист від 11.06.2024р. № 11849/5/20-40-04-01-10 на адресу Державного агентства водних ресурсів України із інформацією про несплату рентної плати ДП «ІПЗ» та вжиття заходів відповідно до законодавства.

Відповідно до інформації, наданої Головним управлінням ДПС у Харківській області, станом на 01.06.2024р. за відповідачем рахується заборгованість по рентній платі за спеціальне використання води на загальну суму 8160,0 грн.

Позивач вказував, що відповідно до постанови КМУ від 18.03.2022р. № 314 строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжено на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування. Таким чином термін дії дозволів відповідача на спеціальне водокористування не скінчився і його дія автоматично пролонгована.

Ухвалою суду від 28.08.2024р. відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та просив анулювати дозволи на спецводокористування № 617/ХР/49-д-19 строком дії з 27.02.2019 до 27.02.2022 року, від 21.01.2022 року № 8/ХР/49д-22 строком дії з 21.01.2022 р. по 21.01.2025 року, з огляду на факт відсутності користування отриманими дозволами, зі сторони ДП «ІПЗ».

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державне агентство водних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 393, Держводагентство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів.

Статтею 42 Водного кодексу України визначено, що водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Згідно зі статтею 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Приписами ст. 49 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до статті 30 Водного кодексу України збори за спеціальне водокористування справляються з метою стимулювання раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів і включають рентну плату за спеціальне використання води та екологічний податок за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, які встановлюються Податковим кодексом України.

При цьому, згідно з пунктом 11 частини першої статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з положеннями статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агенту. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями пункту 255.1 статті 255 Податкового кодексу України визначено, що платниками рентної плати за спеціальне використання води є: первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів; суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Згідно із п.255.3 ст.255 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі.

Приписами підпункту 255.11.1 пункту 255.11 ст.255 Податкового кодексу України визначено, що водокористувачі самостійно обчислюють рентну плату за спеціальне використання води та за спеціальне використання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року, а за спеціальне використання води для потреб водного транспорту - починаючи з першого півріччя поточного року, у якому було здійснено таке використання.

Відповідно до п.255.12 ст.255 Податкового кодексу України порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 257.1 статті 257 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Згідно із п.257.2 ст.257 Податкового кодексу України платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Згідно із пунктом 257.5 статті 255 Податкового кодексу України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Підпунктом 258.1.1 пункту 258.1 статті 258 Податкового кодексу України визначено, що на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

При цьому, підпунктом 258.2.5 пункту 258.2 статті 258 Податкового кодексу України передбачено, що у разі несплати рентної плати або сплати її не в повному обсязі протягом шести місяців контролюючі органи подають інформацію про платників рентної плати до органів, що видають дозволи на спеціальне водокористування, для вжиття до них заходів згідно із законом.

Статтею 55 Водного кодексу України визначено підстави для припинення права спеціального водокористування.

Відповідно до вказаної статті припинення права спеціального водокористування здійснюється шляхом анулювання дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно зі статтею 55 Водного кодексу України припинення права спеціального водокористування здійснюється шляхом анулювання дозволу на спеціальне водокористування. Орган, що видав дозвіл на спеціальне водокористування, звертається до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання дозволу з підстав систематичної, протягом двох і більше податкових (звітних) періодів, несплати збору за спеціальне водокористування в установлені законом строки.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що згідно із відомостями податкового органу відповідач має заборгованість зі сплати рентної плати за спеціальне використання води с в сумі 8160 грн.

Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем до суду не надано.

Стосовно доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, за якими несвоєчасна сплата податкових зобов`язань зі сторони ДП «ІПЗ» відбулась внаслідок обставин непереборної сили, а саме уведення воєнного стану та ведення активних бойових дій за місцем розташування підприємства відповідача, а не через недобросовісну поведінку ДП «ІПЗ» або ухилення від виконання податкових зобов`язань, суд зауважує, що в межах цієї справи не розглядається спір з приводу наявної заборгованості відповідача зі сплати рентної плати за спеціальне використання води та підстав її виникнення.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Анулювати дозвіл на спеціальне водокористування від 27.02.2019р. №617/ХР/49д-19, виданий Державному підприємству "Ізюмський приладобудівний завод" ()";

анулювати дозвіл на спеціальне водокористування від 21.012022р. №8/ХР/49д-22, виданий Державному підприємству "Ізюмський приладобудівний завод» ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров