Справа № 420/39343/24
Суддя: Бабeнко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12043392/40800278 від 12.11.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» №14 від 26.09.2024 на суму 170181,76 грн, в тому числі ПДВ 20% - 28363,63 грн, датою її подання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» 18 вересня 2024 року уклало із ПП «АГРО-ДОВІРА 78» договір постачання №18/09-01, а 26.09.2024 між позивачем та ПП «АГРО-ДОВІРА 78» укладено специфікацію №3, згідно з якою замовлено поставку товару «Добриво азотнофосфорно-калійне» у кількості 10 т на загальну суму 212727,20 грн, в тому числі ПДВ 20% - 35454,53 грн.

В подальшому, як зазначено у позовній заяві, ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» виставлено ПП «АГРО-ДОВІРА 78» рахунок №26093 від 26.09.2024 на оплату вартості товару на загальну суму 212727,20 грн, в тому числі ПДВ 20% - 35454,53 грн, а 26.09.2024 на розрахунковий рахунок позивача надійшла часткова оплата товару в сумі 170181,76 грн.

ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» 27.09.2024 відвантажено ПП «АГРО-ДОВІРА 78» товар «Добриво азотно-фосфорнокалійне» у кількості 10 тон на суму 212727,20 грн.

Позивач зазначив, що, керуючись ст.201 ПК України, ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» сформовано податкову накладну №14 від 26.09.2024 на суму 170181,76 грн, в тому числі ПДВ 28363,63 грн, та направлено її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (реєстраційний номер документа: від 15.10.2024).

Як вказано у позовній заяві, 15.10.2024 ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» отримано квитанцію №2 про зупинення реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024 з пропозицією про надання додаткових документів щодо підтвердження здійснення господарської операції.

Позив зазначив, що ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» надали пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній №14 від 26.09.2024, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо ПН /РК, реєстрацію яких зупинено №44 від 05.11.2024, реєстраційний номер: , прийняті до розгляду 06.11.2024 о 10:58:28).

Водночас, як повідомляє позивач, за результатами розгляду наданих ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» пояснень та доданих до пояснень підтверджуючих господарські операції документів, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято Рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12043392/40800278 від 12.11.2024, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з наданням платником податку копій документів, копій документів із порушенням законодавства, а саме: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки накладні».

Позивач не погоджується із вказаним рішенням, вважає його протиправним, необґрунтованим, незаконним, прийнятим без повного, всебічного та об`єктивного дослідження документів, без дотримання принципу правової визначеності, а тому є таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Суд ухвалою від 24.12.2024 залишив позовну заяву без руху та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

25 грудня 2024 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

30 грудня 2024 року суд ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановив учасникам справи строк для подання заяв по суті.

15 січня 2025 року від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву Головне управління ДПС в Одеській області не погоджується з доводами позивача.

Так, як зазначає відповідач у відзиві, відповідно до фактичних обставин справи, позивач засобами електронного зв`язку направив на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №14 від 26.09.2024 на загальну суму з урахування ПДВ 170 181, 76 грн. За отриманими квитанціями № 1 з єдиного вікна приймання звітності ДПС України Позивачу було повідомлено, що: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 3105, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку).».

За твердженням відповідача, позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відзиві зазначено, що платник податку направив засобами електронного зв`язку повідомлення № 44 від 05.11.2024 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, з яким Платник направив до контролюючого органу додаткові документи, у загальній кількості 25. Однак, за рішенням Комісії № 12043392/40800278 від 12.11.2024 року, позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З покликанням на норми ПК України та Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29 грудня 2010 року, відповідач зауважив, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації, без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Як вказує відповідач, проаналізувавши документи, надані платником до Контролюючого органу, останній дійшов висновку про наступне:

- товарно-транспортна накладна, що надана позивачем на розгляд комісії регіонального рівня, не відповідає вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 № 363 (в редакції від 12.07.2019), а саме: підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, зокрема у наданої товарно-транспортної накладної не заповнено обов`язкову графу щодо вантажно-розвантажувальних робіт, що зокрема може вказувати на фіктивність господарської операції з поставки товару;

- серед документів, наданих позивачем, відсутні маршрутні листи згідно наданої товарно-транспортної накладної;

- для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення перед рейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу;

- договір № 24/03/2021-01 від 24.03.2021 подано без специфікації, що є невід`ємною частиною до нього.

Отже, за твердженням відповідача, рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні з приводу ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» прийняті у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

На переконання відповідача, на момент винесення оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку № 520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної.

Підсумовуючи наведене у відзиві на позовну заяву, Головне управління ДПС в Одеській області просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

20 січня 2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій, зокрема зазначив, що відповідач посилається на Порядок №520 в нечинній редакції на момент виникнення зобов`язань з податкового зобов`язання, формування та подання податкових накладних, зупинення їх реєстрації, подання пояснень та копій документів, прийняття оскаржуваних рішень та подання позову.

У відповіді на відзив позивач також вказує на те, що надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, натомість в оскаржуваному рішенні скопійовано п.5 Порядку №520 та навіть не підкреслено які саме із скопійованих документів необхідно надати платнику податку для того аби було можливо розглянути питання про реєстрацію податкової накладної.

Позивач зауважує, що лише з відзиву стало відомо про підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, зокрема хоча б приблизно конкретизовано у чому саме на думку податкової полягає формулювання «надані платником податку документи складені із порушенням чинного законодавства.».

Як вказує позивач, відповідач не вказав у відзиві фактично які саме документи складені із порушенням чинного законодавства, при цьому, питання правильності заповнення товарно-транспортної накладної, ненадання путьових листів та інших документів, які взагалі не передбачені п.5 Порядку №520, не є підставою для відмови у реєстрації податкової накладної, оскільки в даному випадку доведенню підлягає факт настання господарської операції, а не правильність заповнення ТТН чи надання/ненадання певних документів, які є другорядними та самостійно не підтверджують конкретної господарської операції, тим паче, що, як вказано в оскаржуваному рішенні, причиною відмови у реєстрації податкової накладних є подання документів з порушенням чинного законодавства, але ніяк не «неподання або подання не в повному обсязі документів..».

Позивач звертає увагу, що в рішеннях Комісією не зазначено конкретного документу або переліку документів, які складені із порушенням законодавства, а наведено лише загальне найменування з вичерпного переліку без додаткової конкретизації, що позбавляє можливості встановити, які саме документи складені позивачем із порушенням законодавства та в чому саме виражається таке порушення, а саме зазначено наступне: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; постачання товарів/ послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (накл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку».

На переконання позивача , платником податків разом із поясненнями до заблокованої податкової накладної подано достатню кількість копій документів, які передбачені п.5 Порядку №520, з аналізу яких можна зробити висновок про реальність здійснення господарської операції.

У відповіді на відзив позивач також покликається на постанову Верховного Суду від 10.04.2020 у справі №819/330/18, в якій зазначено, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Окрім цього, позивач зазначає, аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.01.2021 у справах №640/11321/20, 05.01.2021 у справі №640/10988/20, від 30.11.2021 у справі №340/1098/20, від 24.06.2021 у справі №140/2034/19, від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 03.11.2021 у справі №360/2460/20, від 18.02.2020 у справі №360/1776/19, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18.

За твердженням позивача, у постанові від 03.11.2021 у справі №360/2460/20 Верховний Суд зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Позивач вважає, що оскаржувані рішення є формальними, об`єктивно не містять чіткого визначення підстав та мотивів для їх прийняття, а тому є протиправними, незаконними, безпідставними, такими, що підлягають скасуванню, оскільки вдповідачем порушені принципи обґрунтованості, вмотивованості і повноти рішення.

У відповіді на відзив позивач окремо наголосив, що позовні вимоги в частині зобов`язання вчинити дії не є передчасними, оскільки скасування оскаржуваного рішення ніяким чином фактично не відновить порушене право позивача, у той час як зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну дозволить відновити порушене право позивача.

Станом на 18 лютого 2025 року інших заяв по суті справи (відзиву від Державної податкової служби України, заперечень на відповідь на відзив), а також додаткових доказів, клопотань з боку сторін до суду не надходило.

Відповідно до ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи наведені приписи КАС України, адміністративна справа вирішується судом 18.02.2025 року в межах граничного строку, визначеного ст.258 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, з відзивом відповідача на позовну заяву та наданими ним доказами, відповіддю на відзив позивача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, і перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» є юридичною особою, яка зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 0059758 від 01.09.2016, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.29).

Основним видом діяльності за КВЕД обрано: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, іншими видами діяльності, зокрема визначено 20.15 виробництво добрив і азотних сполук, 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами.

18 вересня 2024 року позивач (постачальник) уклав з ПП «АГРО-ДОВІРА 78» (покупець) договір постачання №18/09-01 (далі Договір №18/09-01), відповідно до предмету якого постачальник поставляє товар партіями в терміни, передбачені специфікаціями до цього договору (т.1 а.с.64 зворотній бік).

Відповідно п.6.2 Договору №18/09-01, приймання товару здійснюється за кількістю згідно з товарно-супровідними документами, за якістю згідно сертифіката якості заводу-виробника.

Згідно зі специфікацією №3 від 26.09.2024 (далі Специфікація №3) до Договору №18/09-01, постачальник (ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ») зобов`язується поставити, а покупець (ПП «АГРО-ДОВІРА 78» ) прийняти та оплатити добриво азотно-фосфорно-калійне у кількості 10 т за ціною 21272,72 грн з ПДВ за 1 тонну, на загальну суму 212727,20 грн, в тому числі ПДВ 35454,53 грн (т.1 а.с.62-зворотній бік).

Відповідно до п.4 Специфікації №3, у вартість товару включена доставка до покупця (ПП «АГРО-ДОВІРА 78» ): смт Ружин, Ружинський р-н, Житомирська область.

При цьому, у відповідності до п.5 Специфікації №3, покупець (ПП «АГРО-ДОВІРА 78») здійснює оплату 80% вартості товару на рахунок постачальника (ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ») протягом 3календарних днів з моменту отримання рахунку на товар, а решту коштів після реєстрації податкової накладної.

За умовами п.7 Специфікації №3, товар поставляється фасованим: 5 т в м`які спеціалізовані контейнери типу біг-бег, а 5 т в мішках по 50 кг.

На підставі Договору №18/09-01, позивач на адресу ПП «АГРО-ДОВІРА 78» виставив рахунок від 26.09.2024 №26093 за постачання добрива азотно-фосфорно-калійного гранульованого у кількості 10 т на загальну суму 212727,20 грн, в тому числі ПДВ 35454,53 грн (т.1 а.с.61)

Згідно з платіжною інструкцією від 26.09.2024 №293, ПП «АГРО-ДОВІРА 78» перерахувало на рахунок ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» часткову оплату у розмірі 80% від загальної вартості товару: 170181,76 грн за добриво на підставі рахунку №26093 від 26.09.2024, в тому числі ПДВ 28363,63 (т.1 а.с.90 зворотній бік).

Відповідно до матеріалів справи, перевезення 10 т добрива азотно-фосфорно-калійного здійснено перевізником ТОВ «МЕТАГРО» на підставі товарно-транспортної накладної від 27.09.2024 №1427 (т.1 а.с.62), а передача товару ПП «АГРО-ДОВІРА 78» підтверджується видатковою накладною від 27.09.2024 №27094 (т.1 а.с.61 зворотній бік).

Згідно з актом здачі-приймання робіт від 29.09.2024 №1270, ТОВ «МЕТАГРО» надало ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» послуги з перевезення вантажу маршрутом Козин, Рівненська область Мовчанівка, Житомирська область (т.1 а.с.64).

Керуючись ст.201 ПКУ, ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» сформовано податкову накладну №14 від 26.09.2024 на суму 170 181,76 грн, в тому числі ПДВ 28363,63 грн та направлено її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (реєстраційний номер документа: від 15.10.2024) (т.1 а.с.95).

15 жовтня 2024 року позивач отримав квитанцію, в якій вказано: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 26.09.2024 №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 3101, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.12.2024 4 Додатково повідомлено: показник "D"=6,0306%. "Р поточ"=0. Пропонуємо надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.» (т.1 а.с.96)

В подальшому, позивач надав повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо ПН /РК, реєстрацію яких зупинено, №44 від 05.11.2024, додатком до якого є відповідні пояснення та копії документів у загальній кількості додатків 25 (т.1 а.с.35).

У поданих поясненнях(т.1 а.с.36-37) позивач детально описав господарську операцію щодо якої склав податкову накладну №14 від 26.09.2024 та долучив такі документи (т.1 а.с.36-94):

1. Копія наказу про штатний розпис №15 від 29.03.2024;

2. Копія договору Оренда землі б/н 14.08.2020;

3. Копія Витягу з держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 2.12.2020;

4. Копія свідоцтва про право власності 250 13.02.2020;

5. Копія протоколу проведення аукціону №1 від 18.11.2019 та Копія Акту придбання майна на аукціоні від 18.11.2019;

6. Оборотно-сальдова відомість по 10 рахунку за 1 півріччя 2024;

7. Копії податкової накладної №14 від 26.09.2024 та квитанції № від 15.10.2024;

8. Копії рахунків на оплату №26093 від 26.09.2024, №1220 від 29.09.2024, акт №1270 від 29.09.2024, заявки-договору №28/1 від 28.09.2024;

9. Копія договору поставки мінеральних добрив № 18/09-01 від 18.09.2024 року та специфікації №3 від 26.09.2024, Копії видаткової накладної № 27094 від 27.09.2024р., ТТН №1427 від 27.09.2024;

10. Копія накладної на передачу готової продукції №61 від 21.08.2024;

11. ОСВ по рахунку 361 за вересень 2024 та ОСВ по рахунку 26 за 21.08.2024.;

12. Копія договору поставки №18/01-01 від 18.01.2024, рахунку №01, видаткової накладної №01, ТТН №1, 2, специфікації №1 від 18.01.2024;

13. Копія договору №24/03/2021-1 від 24.03.2021, додаткові угоди №1 від 30.12.2023 та №2 від 20.02.2024 та Копія специфікації №8 від 25.01.2024

14. Копія паспорту якості від 25.01.2024;

15. Копія довіреності №2 від 25.01.2024; Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.12.2024 ;

16. Копія платіжної інструкції №3505 від 25.01.2024;

17. Копія заявки-договору на перевезення №25/1 від 25.01.2024;

18. Копія рахунку на оплату №117 від 26.01.2024 та Копія платіжної інструкції №3583 від 20.02.2024;

19. Копія акту надання послуг №120 від 26.01.2024;

20. Копія договору поставки №22/2605/02 СНП від 26.05.2022, Копії рахунку №424 від 18.03.2024, видаткової накладної №6529, специфікації №10 та ТТН №4670 від 18.03.2024;

21. Копії рахунку №1, акту надання послуг №1 від 18.03.2024;

22. Копія договору поставки №1 від 01.08.2024 та Копії рахунку №ФА-116, видаткової накладної №ФА-116, ТТН №ФА-116 від 20.08.2024;

23. Копії платіжних інструкцій №3876 від 16.05.2024, №3683 від 18.03.2024, №4161 від 27.08.2024;

24. Копія наказу щодо норм витрат сировини на виробництво №10/1 від 15.08.2022;

25. Лист пояснення.

За результатами розгляду наданих документів Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення №12043392/40800278 від 12.11.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.09.2024 №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстави надання платником податку копій документів, складених/оформлених з порушенням законодавства(т.1 а.с.97). Підставою для прийняття оскаржуваного позивачем рішення про відмову у реєстрації податкової накладної підприємства Комісія зазначила: надання платником податків копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), утому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Позивач вважає Рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН необґрунтованим та таким, що винесено з порушеннями діючого податкового законодавства, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з приписами п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

11 грудня 2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1165 (набрання чинності відбулось 01.02.2020), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі Порядок №1165).

За визначенням пункту 2 Порядку № 1165 ,автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно із пунктами 7 та 8 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Додатком 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема: п.1 - відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Відповідно до п.10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.25 Порядку № 1165).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 (далі - Порядок №520).

Як визначено п.п.2-4 Порядку №520, рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги».

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, які платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, може подати для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, а саме: договори, контракти, довіреності, акти на оформлення повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, тощо.

Вжите у наведеній нормі словосполучення «може подати» свідчить про те, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним та залежить від критерію ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.

Пунктом 6 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до п.9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

- або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

- або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування;

- або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, приведені вище приписи законодавства, які регулюються спірні правовідносини, оцінюючи доводи сторін, суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи, за фактом здійснення господарської операції з постачання азотно-фосфорно-калійного добрива, судом встановлено, що покупець - ПП «АГРО-ДОВІРА 78» - на підставі п.5 Специфікації №3 до Договору №18/09-01 та виставленого позивачем рахунку від 26.09.2024 №26093, здійснив 26.09.2024 попередню оплату у розмірі 80% загальної вартості товару у сумі 170181,76 грн, в тому числі ПДВ 28363,63.

В подальшому, позивач, на виконання вимог пп. «а» пункту 187.1 статті 187 та статті 201 ПК України, сформував податкову накладну №14 від 26.09.2024 на суму 170181,76 грн, в тому числі ПДВ 28363,63 грн, та направив її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних 15.10.2024.

Отримавши квитанцію від 15.10.2024 про зупинення реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024, позивач на пропозицію контролюючого органу подав на розгляд Комісії повідомлення №44 від 05.11.2024 про надання пояснень, в яких позивач детально описав господарську операцію. До повідомлення позивач додав первинні документи, які вважав необхідними та достатніми для розгляду Комісією питання стосовно реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024.

Незважаючи на надані платником пояснення та копії первинних документів, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області прийняте оскаржуване рішення. Підставою ж для прийняття оскаржуваного позивачем рішення про відмову у реєстрації податкової накладної підприємства Комісія зазначила: надання платником податків копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), утому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Між тим, суд вважає такі підстави прийнятого Комісією рішення хибними та необґрунтованими, оскільки стосовно жодного конкретного із наданих платником податків первинних документів на розгляд Комісії в оскаржуваному рішенні персоніфіковано не вказано будь-якої невідповідності вимогам законодавства, та не вказано яким саме вимогам не відповідають надані платником документи, та які саме конкретно документи.

Застосована відповідачем в оскаржуваному рішенні комісії регіонального рівня підстава для відмови у реєстрації податкової накладної позивача мала би бути конкретизована шляхом зазначення, які саме документи, що надавались ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» до контролюючого органу (із зазначенням їх реквізитів) складені з порушенням та вказівки безпосередньо на норми законодавства, які, на думку контролюючого органу, порушені при їх складанні.

Втім, в цьому випадку, відповідач лише вдався до визначення загальних підстав у своєму рішенні, без жодного дослідження як наданих документів платником в цілому в розрізі встановлення дійсних обставин наявності/відсутності у позивача права на оформлення (складання) і реєстрацію указаної вище податкової накладної, так і безпосередньо суті господарської операції, по якій були складено платником податкову накладну №14 від 26.09.2024.

При цьому, суд зауважує, що платник податків надав підтверджуючи документи не тільки щодо здійсненої господарської операції, на підставі якої складено податкову накладну №14 від 26.09.2024, але й додаткові первинні документи, що підтверджують наявність у платника податків відповідної матеріально-технічної бази та сировини, що забезпечує можливість виготовлення та постачання добрива азотно-фосфорно-калійного гранульованого.

Отже, за встановлених обставин справи, можна стверджувати, що фактично надані платником документи не були враховані під час прийняття оскаржуваних рішень, не розглядались та не досліджувались Комісією належним чином з метою вирішення питання щодо реєстрації поданої позивачем податкової накладної, без жодного зазначення та обґрунтування мотивів як тих, з яких було прийнято оскаржуване рішення, так і тих, з яких контролюючий орган фактично не врахував пояснення та документи, надані на пропозицію податкового органу разом з повідомленням.

Відтак, мотиви прийняття оскаржуваного рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної, правомірність якого намагається довести відповідач - ГУ ДПС в Одеській області, є хибними та спростовуються наявними у справі матеріалами та доводами позивача.

Суд відхиляє твердження відповідача у відзиві щодо невідповідності товарно-транспортної накладної підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні через відсутність заповненої графи про проведення вантажно-розвантажувальних робіт, а також відсутність маршрутних листів до товарно-транспортної накладної, з огляду на таке.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 № 363 (в редакції від 12.07.2019), основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка містить всі обов`язкові реквізити, визначені Законом України «Про автомобільний транспорт», форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Згідно зі ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:

дата і місце складання;

вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;

пункти завантаження і розвантаження.

Отже, Закону України «Про автомобільний транспорт» не відносить до обов`язкових реквізитів відомості про проведення вантажно-розвантажувальних робіт.

Суд також зауважує, що з урахуванням наявності у позивача документів, які у сукупності, поза розумним сумнівом, підтверджують факт здійснення, зафіксованої у податковій накладній №14 від 26.09.2024 господарської операції, не доводить позицію відповідача про наявність у нього передбачених нормами чинного законодавства підстав для відмови у реєстрації цієї податкової накладної позивача.

Відповідно до Закону України від 05.07.2011 № 3565-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» у текстах законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» вилучено посилання на подорожні листи будь-яких автотранспортних засобів, у тому числі вантажних автомобілів.

При цьому, як встановлено судом, у товарно-транспортній накладній від 27.09.2024 №1427 (т.1 а.с.62) наявні всі передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт» реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник; автомобільний перевізник; вантажоодержувач; транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Суд також відхиляє як безпідставні твердження відповідача щодо ненадання позивачем договору №24/03/2021-01 від 24.03.2021 без специфікації, яка є невід`ємною частиною до нього, оскільки зазначений відповідачем договір не стосується господарської операції, яка відображена у податковій накладній №14 від 26.09.2024. Договір №24/03/2021-01 від 24.03.2021 стосується закупівлі позивачем у ПрАТ «Тернопільській кар`єр» мінерального порошку (т.1 а.с.72 зворотній бік, 73-75). Водночас, в матеріалах справи наявна специфікація до договору №24/03/2021-01 від 24.03.2021 (т.1 а.с.76), а також серед переліку наданих позивачем відповідачу документів (т.1 а.с.37 (п.20 переліку документів, зазначеному у поясненнях).

Суд зазначає, що у постанові від 21 лютого 2023 року по справі №2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі №460/8040/20, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що з наданих позивачем первинних документів вбачається (можливо встановити) зміст і обсяг господарської операції, по якій складено і направлено на реєстрацію податкову накладну.

Відповідач, ані під час прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації складеної та направленої позивачем податкової накладної №14 від 26.09.2024, ані під час розгляду цієї справи не спростував можливості встановити з наданих платником податку документів змісту та обсягу відображеної у цій ПН господарської операції.

Надані платником документи підтверджують інформацію щодо фінансово-господарських відносин позивача з контрагентом ПП «АГРО-ДОВІРА 78», відображених у вказаній вище податковій накладній.

Суд також зауважує, що загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість, конкретність та вмотивованість.

В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

Водночас, як встановлено під час розгляду справи, безпосередньо у самому рішенні комісії регіонального рівня не конкретизовано, що саме товарно-транспортна накладна із зазначенням її реквізитів складена з порушенням вимог закону, жодних зауважень щодо будь-якого з наданих документів та пояснень (їх недостатності, чи дефектності, чи інших недоліків) відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної позивача №14 від 26.09.2024, не зазначалось.

Відтак, усі доводи контролюючого органу Головного управління ДПС в Одеській області викладені ним у своєму відзиві загалом вважаються неприйнятними з огляду на те, що такі не були покладені в основу прийняття оскаржуваного рішення №12043392/40800278 від 12.11.2024. Іншого відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який повинен діяти у межах правового поля, законно, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, розсудливо, тощо, - не доведено, та спростовуються встановленими обставинами та наявними у справі доказами.

Зазначене своєю чергою ставить під сумнів обґрунтованість підстав, за яких було прийнято Комісією регіонального рівня оскаржуване рішення, та свідчить про невмотивованість й помилковість як доводів відповідача так і безпосередньо самого оскаржуваного рішення.

Крім того, в контексті надання оцінки доводам відповідача, дослідивши надані позивачем до справи документи, суд доходить висновку, що у позивача ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» наявні правові підстави для оформлення та подання для реєстрації указаної вище податкової накладної за наслідком фактичного здійснення господарських операцій щодо постачання товарів та їх отримання замовником.

Окрім того, суд також враховує, що позивач склав податкову накладну №14 від 26.09.2024 у зв`язку з настанням першої події, якою є зарахування передоплати, а не відвантаження товару, а тому податкову накладну №14 від 26.09.2024 складено на суму 170181,76 грн, в тому числі ПДВ 28363,63 грн (т.1 а.с.95).

Разом з цим, враховуючи послідовну практику застосування Верховним Судом норм законодавства у справах за аналогічними правовідносинами (у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі № 360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі № 824/245/19-а) суд вважає за доцільне також наголосити, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. В свою чергу, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Згідно з правовою позицією Верховного суду, викладеної у постанові від 07.12.2022р. по справі №500/2237/20, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, за наслідками судового розгляду справи, суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, відтак, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12043392/40800278 від 12.11.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовну вимогу ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» №14 від 26.09.2024 на суму 170 181,76, в тому числі ПДВ 20% - 28363,63 грн, датою її подання, суд виходить з такого.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі Порядок №1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Відтак, з огляду на встановлену судом відсутність у контролюючого органу правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024, а також виходячи з приписів п.20 Порядку №1246, суд вбачає наявними підстави для зобов`язання ДПС України з метою ефективного захисту порушеного права позивача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену вище податкову накладну, датою її подання до ЄРПН.

Задоволення вказаної вимоги, на переконання суду, є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені.

Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання органу ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим позовна вимога про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» №14 від 26.09.2024 на суму 170 181,76, в тому числі ПДВ 20% - 28363,63 грн, датою її подання також є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, норми діючого законодавства, правові позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 18.12.2024 №4507 (т.1 а.с.12), позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2422,40 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8 у зв`язку з поданням позовної заяви через систему «Електронний суд»).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Головного управління ДПС в Одеській області суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн, оскільки рішенням цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача.

В частині стягнення з відповідачів на користь позивача вартості професійної правничої (правової) допомоги адвоката в розмірі 20000,00 грн, суд виходить з такого.

Так, представником позивача адвокатом Овсієнко М.С. 20.01.2025 подано до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

На підтвердження наявності витрат на правничу допомогу з боку позивача, надано до суду копії:

договору про надання правничої допомоги №01/02 від 01.02.2021 (т.1 а.с.148);

додаткової угоди №27 від 13.11.2024 (т.1 а.с.146);

акта прийому-передачі наданої правничої допомоги №1 від 20.01.2025 (т.1 а.с.147);

рахунку-фактури №20/01/1 від 20.01.2025 на суму 20000,00 грн (т.1 а.с.145).

23 січня 2025 року від Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. У зазначеному клопотанні Головне управління ДПС в Одеській області, з покликанням на норми ст.134, 139 КАС України, ст.19. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», постанови Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №821/1594/17, від 08.05.2018 року у справі №810/2823/17, від 22.05.2018 року у справі №826/8107/16, зазначає, що:

відповідачі вважають необґрунтованими подані Позивачем документи, які свідчать про надання послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги;

позивач не надав суду доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат;

при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 20000,00 грн

У підсумку відповідач зазначив, що оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, враховуючи, що на розгляді в Одеському окружному адміністративному суді розглядаються безліч судових справ з аналогічним предметом спору скасування рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, відповідачі дійшли висновку, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважає справедливим призначити позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір прожиткового мінімуму на 2024 рік станом на час звернення з позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині третій статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5)пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.

У пункті 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність).

У постанові від 30 липня 2024 року у справі № 910/14653/22 Верховний Суд виснував, що вирішення питання щодо розподілу витрат на оплату послуг адвоката є дискрецією суду, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності та реалізується ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження та оцінки доказів.

Верховний Суд у постановах від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19, від 11 грудня 2019 року у справі №2040/6747/18 вказав, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката застосуванню підлягає частина п`ята статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічних висновків також дійшла Велика Палата в додатковій постанові від 15.06.2022 у справі №910/12876/19.

У постанові від 31 липня 2024 року у справі №300/5313/22 Верховний Суд вказав, що незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідачі, як особи, які заперечують зазначений Позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язані навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат відповідно до критеріїв, закріплених у статті 139 КАС України.

Аналогічні за змістом висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, від 24 червня 2021 року у справі №520/12026/19 та від 3 грудня 2021 року у справі №817/861/18, від 23 червня 2022 року у справі № 640/9792/20, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2024 року у справі № 910/14524/22.

Вирішуючи заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, суд встановив, що позивачем 01.02.2021 укладено з Адвокатським об`єднанням «МІТРАС» Договір про надання правничої допомоги, відповідно до пункту 1.1 якого замовник (ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ») доручає, а виконавець (АО«МІТРАС») приймає на себе зобов`язання надати йому відповідно до умов договору необхідну правничу (правову) допомогу, консультації, представництво інтересів в судах всіх юрисдикцій та інстанцій на території України та інших державних органах, підприємствах, установах організаціях, з усіх питань, що стосуються прав і законних інтересів замовника, а замовник зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх. Конкретний перелік юридичних послуг (послуг у сфері права) погоджується Сторонами у Додатковій угоді до Договору.

Згідно з п.1, 2 Додаткової угоди №27 від 13.11.2024 до Договору про надання правничої допомоги №01/02 від 01.02.2021, замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надавати правничу (правову) допомогу щодо оскарження рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 12.11.2024 №12043392/40800278 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024, що включає в себе:

юридична консультація (правовий аналіз наданих Замовником документів, формування правової позиції) щодо оскарження рішення у суді першої інстанції;

підготовка позовної заяви та документів, які підтверджують викладені у позові обставини, їх подання до суду першої інстанції;

підготовка відповіді на відзив на позовну заяву (у випадку надходження такого відзиву);

підготовка інших клопотань та процесуальних заяв, пов`язаних з цією справою та їх подання до суду першої інстанції;

правнича (правова) допомога у суді апеляційної інстанції (юридична консультація, підготовка та подання апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив на апеляційну скаргу, інших клопотань та процесуальних заяв до суду апеляційної інстанції).

Сторони домовились, що гонорар адвоката за надання правничої (правової) допомоги у суді першої інстанції складає 20000 (двадцять тисяч) гривень. Сторони домовились, що гонорар адвоката за надання правничої (правової) допомоги у суді апеляційної інстанції складає 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень. Сторони погодили, що Замовник здійснює оплату протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання акту прийому-передачі наданої правничої допомоги.

Як зазначено в п.1-3 Акта прийому-передачі наданої правничої допомоги від 20.01.2025 №1, виконавець у період з 13.11.2024 по 20.01.2025 надав замовнику правничу допомогу, передбачену Додатковою угодою №27 від 13.11.2024 до Договору про надання правничої допомоги №01/02 від 01.02.2021, щодо оскарження рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 12.11.2024 №12043392/40800278 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024, (справа №420/39343/24), а саме:

попередній аналіз наданих замовником документів, дослідження законодавчої бази, вироблення правової позиції, консультування Замовника щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) - 12.11.2024-04.12.2024 - 10 годин роботи адвоката;

підготовка позовної заяви ТОВ «ЮГАН ТРЕЙДИНГ», формування додатків до позовної заяви та подання до Одеського окружного адміністративного суду - 18.12.2024 - 5 годин роботи адвоката;

усунення недоліків за ухвалою суду від 24.12.2024, підготовка заяви та роздруківок позовної заяви з додатками, їх подання до суду - 25.12.2024 - 1,5 годин роботи адвоката;

правовий аналіз відзиву на позовну заяву - 14.01.2025 - 3 години роботи адвоката;

підготовка відповіді на відзив на позовну заяву, формування додатків до відповіді та подання її до Одеського окружного адміністративного суду - 18.01.2025 (робота адвоката у вихідний день)- 3 години роботи адвоката.

Сторони погодили, що вартість наданої виконавцем замовнику правничої допомоги, яка передбачена п.1 даного Акту, склала 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Виконання Додаткової угоди №27 від 13.11.2024 до Договору про надання правничої допомоги №01/02 від 01.02.2021 доручено адвокату Адвокатського об`єднання «МІТРАС» Олексієнко Марії Сергіївні (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №004828 від 15.07.2022).

Надаючи правову оцінку наданим позивачем доказам щодо понесення витрат на правничу допомогу, з урахуванням викладених відповідачем заперечень, суд зазначає, що адміністративна справа №420/39343/24 є справою незначної складності, судові засідання в цій справі не призначались, розгляд справи відбувався у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень має місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічні мотивам тим, що наведені у позові та відповіді на відзив позивача, що спрощувало роботу адвоката при їх підготовці, а тому, на думку суду, підготовка заяв по суті справи не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Суд також враховує, що позовна заява ґрунтується на наданих позивачем поясненнях та документах до Головного управління ДПС в Одеській області під час направлення повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, від 05.11.2024 №44 (т.1 а.с.35).

У постанові від 6 серпня 2024 року у справі № 910/11597/23 Верховний Суд зазначив, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідним доказам, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру тощо, не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.

При цьому, судом також враховані висновки додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, на яку також посилається позивач: «…розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг….».

Виходячи з вищенаведеного, системного аналізу положень законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, суд, з урахуванням критерію співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, та обсягом виконання відповідних робіт, дійшов висновку, що стягнута має бути сума витрат, пов`язаних з розглядом справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Як вже зазначено вище, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, оскільки рішенням цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача.

Керуючись ст.2, 72, 77, 78, 90, 120, 134, 139, 241-246, 258, 262, 295 КАС України КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12043392/40800278 від 12.11.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 26.09.2024.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» №14 від 26.09.2024 на суму 170181,76 грн, в тому числі ПДВ 20% 28363,63 грн, датою її подання.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДИНГ» судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГАН ТРЕЙДІНГ», , місцезнаходження: вул. В.Стуса, буд.2Б, м. Одеса, Одеська область, 65033.

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області, , місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, Одеська область, 65044.

Відповідач: Державна податкова служба України, , місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, Київська область, 04053.

Суддя Дмитро БАБЕНКО