Справа № 440/225/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19 лютого 2025 р. Справа № 440/225/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Ральченка І.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "АКТИВБУД-М" щодо ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Полтавської митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, по справі № 440/225/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВБУД-М"
до Полтавської митниці
про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,
Товариство з обмеженою відповідальністю "АКТИВБУД-М" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UА806000/2023/000058/2 від 07.11.2023;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА806070/2023/000179.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів UА806000/2023/000058/2 від 07 листопада 2023 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА806070/2023/000179 від 07 листопада 2023 року.

Полтавська митниця, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2025 апеляційну скаргу Полтавської митниці залишено без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 залишено без змін.

До Другого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час апеляційного розгляду справи у розмірі 4000,00 грн.

Полтавська митниця надала клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

На підставі положень п. 3 ч. 1ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судовим розглядом встановлено, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції правова допомога позивачу надавалась адвокатом Лейковською А.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 24.08.2023 № 24-08/23.

Згідно п. 3.1 Договору вартість послуг, які надаються згідно даного Договору, адвокат визначає у додатковій угоді, що становить невід`ємну частину цього Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору за результатом надання правової допомоги в межах кожної судової справи, яку веде адвокат в інтересах клієнта, адвокат складає акт приймання-передачі послуг, в якому відображується детальний перелік наданих послуг та загальна сума, яка підлягає сплаті клієнтом, а також надає рахунок на оплату.

У свою чергу, п. 2 Додаткової угоди № 4 до Договору про надання правової допомоги від 24.08.2023 № 24-08/23 від 15.04.2024 передбачено, що ціна послуг, що надаються згідно даної угоди, є фіксованою та становить:

- написання та направлення до суду позовної заяви (відносно 1 причепа) 5000,00 грн.;

- написання та направлення до суду позовної заяви (відносно 2 причепів) 7000,00 грн.;

- написання та направлення до суду позовної заяви (відносно 3 причепів) 10000,00 грн.;

- написання та направлення до суду заяви по суті справи (окрім позовної заяви) 800,00 грн.;

- написання та направлення до суду апеляційної скарги на рішення суду І інстанції (відносно 1 причепа) 4000,00 грн.;

- написання та направлення до суду апеляційної скарги на рішення суду І інстанції (відносно 2 причепів) 5000,00 грн.;

- написання та направлення до суду апеляційної скарги на рішення суду І інстанції (відносно 3 причепів) 6000,00 грн.;

- написання та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду І інстанції 3000,00 грн.

Так, відповідно до Акту приймання-передачі послуг № 22 виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги: відзив на апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 (контракт № 61-09 від 28.09.2023, 1 причіп) усього 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення гонорару у фіксованій сумі у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат.

Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, аналізуючи зміст наданих позивачу в суді апеляційної інстанції послуг, слід вказати, що фактично результатом представництва інтересів позивача у суді апеляційної інстанції стало складання адвокатом відзиву на апеляційну скаргу Полтавської митниці від 27.11.2024.

При цьому, дослідивши зміст відзиву, колегія суддів зазначає, що останній частково відтворює зміст позовної заяви, не містить нових чи додаткових доводів та обґрунтувань на спростування позиції відповідача.

Аналізуючи перелік фактично наданих послуг, дослідивши наявні в матеріалах справи докази розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи, враховуючи принцип співмірності, складність справи, предмет позову та обставини справи, характер і тривалість професійних відносин адвоката з позивачем, з огляду на те, що справа є незначної складності та розгляд справи проведений в порядку спрощеного провадження без участі сторін, колегія суддів дійшла висновку про відшкодування понесених при цьому витрат у розмірі 2000,00 грн. на користь позивача.

Таким чином, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи, враховуючи принцип співмірності колегія суддів дійшла висновку, що заява представника позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, підлягає частковому задоволенню та стягненню на користь позивача підлягають витрати у сумі 2000,00 грн.

Керуючись ст. 139, 252, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВБУД-М" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці (, вул. Кукоби Анатолія, 28, м. Полтава, 36022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТИВБУД-М" (, вул. Цісик Квітки, 40, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600) витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків. передбачених п.2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Подобайло З.Г. Катунов В.В.