Справа № 160/23015/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/23015/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року (суддя Горбалінський В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №94 від 17.06.2024 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 року по 25.04.2006 року, з 28.04.2006 року по 17.01.2007 року, з 19.01.2007 року по 21.02.2007 року, з 23.02.2007 року по 05.04.2007 року, з 01.09.2009 року по 07.11.2012 року, з 09.11.2012 року по 01.06.2013 року, з 03.06.2013 року по 15.05.2015 року, з 17.05.2015 року по 04.11.2018 року, з 07.11.2018 року по 26.09.2019 року, з 28.09.2019 року по 23.10.2021 року, з 25.10.2021 року по 29.02.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.01.2004 року по 25.04.2006 року, з 28.04.2006 року по 17.01.2007 року, з 19.01.2007 року по 21.02.2007 року, з 23.02.2007 року по 05.04.2007 року, з 01.09.2009 року по 07.11.2012 року, з 09.11.2012 року по 01.06.2013 року, з 03.06.2013 року по 15.05.2015 року, з 17.05.2015 року по 04.11.2018 року, з 07.11.2018 року по 26.09.2019 року, з 28.09.2019 року по 23.10.2021 року, з 25.10.2021 року по 29.02.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 10.06.2024 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подана апеляційна скарга, просить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024 по справі № 160/23015/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1 в зарахуванні у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.01.2004 по 25.04.2006, з 28.04.2006 по 17.01.2007, з 19.01.2007 по 21.02.2007, з 23.02.2007 по 05.04.2007, з 01.09.2009 по 07.11.2012, з 09.11.2012 по 01.06.2013, з 03.06.2013 по 15.05.2015, з 17.05.2015 по 04.11.2018, з 07.11.2018 по 26.09.2019, з 28.09.2019 по 23.10.2021, з 25.10.2021 по 29.02.2024 - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано, що законодавством не передбачено обчислення пенсії в подвійному розмірі з 01.01.2004, періоди роботи з 01.01.2004 по 25.04.2006, з 28.04.2006 по 17.01.2007, з 19.01.2007 по 21.02.2007, з 23.02.2007 по 05.04.2007, з 01.09.2009 по 07.11.2012, з 09.11.2012 по 01.06.2013, з 03.06.2013 по 15.05.2015, з 17.05.2015 по 04.11.2018, з 07.11.2018 по 26.09.2019, з 28.09.2019 по 23.10.2021, з 25.10.2021 по 29.02.2024 зараховані в одинарному розмірі відповідно до статті 24 Закону №1058.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Як було встановлено судом першої інстанції, 10.06.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2.

17.06.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянуло за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 10.06.2024 та рішенням за №94 відмовило в призначенні пенсії, у зв`язку з недосягненням на день звернення пенсійного віку, встановленого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В даному рішенні зазначено, що вік заявника становить 50 років 06 місяців 21 день, страховий стаж заявника - 33 роки 04 місяці 14 дні, а пільговий стаж за Списком №2 39 років 10 місяців 20 днів (з урахуванням ст.60).

Періоди роботи позивача з 01.01.2004 року по 25.04.2006 року, з 28.04.2006 року по 17.01.2007 року, з 19.01.2007 року по 21.02.2007 року, з 23.02.2007 року по 05.04.2007 року, з 01.09.2009 року по 07.11.2012 року, з 09.11.2012 року по 01.06.2013 року, з 03.06.2013 року по 15.05.2015 року, з 17.05.2015 року по 04.11.2018 року, з 07.11.2018 року по 26.09.2019 року, з 28.09.2019 року по 23.10.2021 року, з 25.10.2021 року по 29.02.2024 року зараховані до стажу роботи без урахування кратності, визначеної статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив про протиправність дій відповідачів щодо відмови у зарахуванні у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 року по 25.04.2006 року, з 28.04.2006 року по 17.01.2007 року, з 19.01.2007 року по 21.02.2007 року, з 23.02.2007 року по 05.04.2007 року, з 01.09.2009 року по 07.11.2012 року, з 09.11.2012 року по 01.06.2013 року, з 03.06.2013 року по 15.05.2015 року, з 17.05.2015 року по 04.11.2018 року, з 07.11.2018 року по 26.09.2019 року, з 28.09.2019 року по 23.10.2021 року, з 25.10.2021 року по 29.02.2024 року.

За висновками суду першої інстанції позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №94 від 17.06.2024 є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року № 1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд першої інстанції вірно врахував, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановив суд першої інстанції з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №4240 від 08.05.2024 позивач в період з:

- 02.01.2003 по 25.01.2004 виконувала догляд за психічнохворими на посаді медична сестра процедурна;

- 26.01.2004 по 02.08.2016 виконувала догляд за психічнохворими на посаді медична сестра палатна;

- 03.08.2016 по 29.02.2024 сестра медична стаціонару психіатричного відділення.

Також судом було встановлено, що періоди роботи позивача з 01.01.2004 по 25.04.2006, з 28.04.2006 по 17.01.2007, з 19.01.2007 по 21.02.2007, з 23.02.2007 по 05.04.2007, з 01.09.2009 по 07.11.2012, з 09.11.2012 по 01.06.2013, з 03.06.2013 по 15.05.2015, з 17.05.2015 по 04.11.2018, з 07.11.2018 по 26.09.2019, з 28.09.2019 по 23.10.2021, з 25.10.2021 по 29.02.2024 зараховані до пільгового стажу по Списку №2, проте без урахування кратності, передбаченої статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд першої інстанції вірно зазначив, що в силу приписів статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вказані періоди роботи позивача у закладі з надання психіатричної допомоги підлягають зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі, а отже відповідачі при зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу по Списку№2 врахували посаду та характер виконуваної роботи, але протиправно не застосували статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» під час врахування даних періодів роботи позивача до відповідного стажу.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 20104 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дій відповідачів щодо відмови у зарахуванні у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи ОСОБА_1 з 01.01.2004 року по 25.04.2006 року, з 28.04.2006 року по 17.01.2007 року, з 19.01.2007 року по 21.02.2007 року, з 23.02.2007 року по 05.04.2007 року, з 01.09.2009 року по 07.11.2012 року, з 09.11.2012 року по 01.06.2013 року, з 03.06.2013 року по 15.05.2015 року, з 17.05.2015 року по 04.11.2018 року, з 07.11.2018 року по 26.09.2019 року, з 28.09.2019 року по 23.10.2021 року, з 25.10.2021 року по 29.02.2024 року та про необхідність задоволення похідної позовної вимоги щодо зарахування даних періодів позивача.

Пунктом 2 частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. У цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, а не Закону №1058-ІV.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що відмова пенсійного органу в призначенні позивачу, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 33 роки 04 місяці 14 дні, у тому числі на пільгових умовах за Списком №2 - 39 років 10 місяців 20 днів, з посиланням на недосягнення нею пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV, є протиправною.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №94 від 17.06.2024 є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 19 лютого 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш