Справа № 260/5685/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2025 рокум. Ужгород№ 260/5685/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виноградівської міської ради Закарпатської області (Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру 5, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Виноградівської міської ради Закарпатської області, якою просить: 1) визнати протиправним рішення Виноградівської міської ради №02.1-24/45 від 28.08.2024 року за результатами розгляду запиту щодо доступу до публічної інформації; 2) зобов`язати усунути виявлені порушення, в тому числі зобов`язати Виноградівську міську раду провести службове розслідування за фактом правопорушення, встановити та притягнути до відповідальності особу, що порушила його права.

06 вересня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У задоволенні клопотання про виклик свідка - відмовлено.

08 жовтня 2024 року ухвалою суду позовну заяву 260/5685/24 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виноградівської міської ради Закарпатської області (Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру 5, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду, як наслідок реагування на зловживання процесуальними правами.

08 січня 2025 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі №260/5685/24 про залишення позовної заяви без розгляду - скасовано, а справу № 260/5685/24 направлено для продовження розгляду до Закарпатського окружного адміністративного суду.

28 січня 2025 року справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду.

03 лютого 2025 року ухвалою суду прийнято до свого провадження адміністративну справу № 260/5685/24. Розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін. Судовий розгляд справи по суті призначено на 19 лютого 2025 року.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.08.2024 року Виноградівська міська рада отримала запит щодо доступу до публічної інформації в якому він вимагав надати доступ до: 1. Копії ордера адвоката Киретів Віктора, на підставі якого він представляв мої інтереси. 2. Кількість повісток з Виноградівського районного суду, які надійшли на адресу Служби у справах дітей в межах справи 299/3874/22 та причини систематичного ігнорування судових засідань по даній справі. 3. Інформацію, яка посадова особа Служби у справах дітей явиться у судове засідання, яке призначено на 27.08.2024 року по справі 299/3874/22 28.08.2024 року він отримав лист у відповідь на його запит у якому відсутня запитувана інформація. Відмови у доступі до публічної інформації також не отримав. Враховуючи систематичне порушення його прав з сторони Відповідача, що завдають йому моральної шкоди просить суд стягнути з Відповідача моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

17 вересня 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначають, що відповідь на запит Позивача була надана виключно в межах Закону України «Про доступ до публічної інформації». У листі-відповіді на запит Позивача йому було роз`яснено, що станом на день надання відповіді міській раді не було відомо, чи представляє інтереси Позивача адвокат Віктор Киретів чи його інтереси представляє інший адвокат. Оскільки, дійсно, адвокат Киретів Віктор деякий час представляв інтереси Позивача, а згодом інтереси Позивача вже представляв інший адвокат. На адресу Служби у справах дітей Виноградівської міської ради не надходили судові виклики в межах розгляду справи № 299/3874/22, згідно яких, участь представника Служби у справах дітей була б обов`язковою під час розгляду справи. Таким чином, твердження про те, що Служба у справах дітей Виноградівської міської ради систематично ігнорує судові засідання по справі № 299/3874/22 є неправильним. Позивач вказує що йому не надано відповідь, яка посадова особа Служби у справах дітей буде присутня у судовому засідання 27.08.2024 року по справі № 299/3874/22 що є неправдивою інформацією, оскільки, у листі міської ради від 28.08.2024 року обґрунтовано роз`яснено Позивачу, що участь у засіданні приймає та посадова особа Служби у справах дітей, яка в день та час засідання має фізичну змогу прийняти участь у засіданні, оскільки працівники Служби у справах дітей мають значне навантаження і зайнятість у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

19 вересня 2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що у відповіді від 28.08.2024 року Відповідач: 1) не надав доступ до публічної інформації, а саме копії ордера адвоката Киретів Віктора; 2) не надав інформації щодо кількості повісток; 3) не надав інформацію щодо причин систематичного ігнорування судових засідань; 4) не надав інформацію, яка посадова особа Служби у справах дітей явиться у судове засідання. Також, Відповідач порушив ч.4 ст.22 Закону України Про доступ до публічної інформації, а саме відсутня мотивована підстава відмови, підпис, прізвище, ім`я, по батькові та посада особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у спірних правовідносинах вважається запитувачем інформації.

Відповідач - Виноградівська міська рада (Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру 5, ) є суб`єктом владних повноважень у сфері доступу до публічної інформації у розумінні Закону України Про доступ до публічної інформації.

22 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Виноградівської міської ради Закарпатської області із запитом щодо доступу до публічної інформації, в якому просить: «надати доступ до публічної інформації, а саме копії ордера адвоката Киретів Віктора, на підставі якого представляв мої інтереси на засіданні Комісії з захисту прав дитини Виноградівської міської ради Закарпатської області. Копію даного ордеру прошу надіслати Єві Беланинець, оскільки вона втратила пам`ять та не пам`ятає мого адвоката, який довгостроково представляє мої інтереси в Службі у справах дітей та Виноградівському районному судді. Прошу надати інформацію щодо кількості повісток з Виноградівського районного суду, які надійшли на адресу Служби у справах дітей в межах справи 299/3874/22 та причини систематичного ігнорування судових засідань по даній справі. Прошу надати інформацію, яка посадова особа Служби у справах дітей явиться у судове засідання яке призначено на 27.08.2024 року по справі 299/3874/22», (а.с. 3).

28 серпня 2024 року Виноградівська міська рада Закарпатської області листом № 02.1-24/45 «Про розгляд запиту» у відповідь на запит ОСОБА_1 від 22 серпня 2024 року повідомила, що «адвокат Киретів Віктор деякий час представляв ваші інтереси, однак це було значний час тому. Після цього, з матеріалів судових справ, в яких міська рада бере участь нам відомо, що ваші інтереси представляє інший адвокат. Станом на сьогодні, міська рада не володіє достовірною інформацією, чи адвокат Киретів Віктор є представником ваших інтересів чи ні. З метою надання актуальної інформації, у випадку, якщо дана особа представляє ваші інтереси, просимо надати відповідні підтверджуючі документи. Виноградівська міська рада в жодному випадку не ігнорує судові засідання по справах, у яких вона приймає участь. У судове засідання по справі 299/3874/22 прийматиме участь та посадова особа, яка зможе фізично прийняти участь у засіданні, оскільки, працівники Служби у справах дітей мають значне навантаження і зайнятість у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а тому передбачити хто саме прийме участь не вбачаються можливим. Однак, зважаючи на контекст вашого звернення, вчергове наголошуємо про недопустимість з вашого боку порушення правил та етикету ділової переписки», (а.с. 2).

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту преамбули Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VII (далі - Закон №2939) слідує, що він визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, установлених законом (стаття 1 Закону №2939).

Отже, слід погодитися із позивачем, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єкта владних повноважень, як розпорядника публічної інформації.

Статтею 12 Закону №2939 визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 19 Закон №2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати і оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Разом з тим, в пункті 1 Постанови Пленум Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону (частина перша статті 22 Закону № 2939).

Велика палата Європейського суду з прав людини у рішенні від 8 листопада 2016 року у справі «Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary» (заява № 18030/11) вказала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати у кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин. Для цього, серед критеріїв, має бути оцінено чи є інформація готовою та доступною. Надання інформації не повинно накладати на державні органи надмірного тягаря зі збирання та обробки даних.

З наведеного слід дійти висновку, що запитувана інформація повинна бути готовою та доступною, міститься, принаймні, в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

За приписами статті 19 Закону №2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 20 Закону №2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Частинами 2 і 3 статті 23 Закону №2939 встановлено, що запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що 22 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Виноградівської міської ради Закарпатської області із запитом щодо доступу до публічної інформації, в якому просить «надати доступ до публічної інформації, а саме копії ордера адвоката Киретів Віктора, на підставі якого представляв мої інтереси на засіданні Комісії з захисту прав дитини Виноградівської міської ради Закарпатської області. Копію даного ордеру прошу надіслати Єві Беланинець, оскільки вона втратила пам`ять та не пам`ятає мого адвоката, який довгостроково представляє мої інтереси в Службі у справах дітей та Виноградівському районному судді. Прошу надати інформацію щодо кількості повісток з Виноградівського районного суду, які надійшли на адресу Служби у справах дітей в межах справи 299/3874/22 та причини систематичного ігнорування судових засідань по даній справі. Прошу надати інформацію, яка посадова особа Служби у справах дітей явиться у судове засідання яке призначено на 27.08.2024 року по справі 299/3874/22», (а.с. 3).

28 серпня 2024 року Виноградівська міська рада Закарпатської області листом № 02.1-24/45 «Про розгляд запиту» у відповідь на запит ОСОБА_1 від 22 серпня 2024 року повідомила, що «адвокат Киретів Віктор деякий час представляв ваші інтереси, однак це було значний час тому. Після цього, з матеріалів судових справ, в яких міська рада бере участь нам відомо, що ваші інтереси представляє інший адвокат. Станом на сьогодні, міська рада не володіє достовірною інформацією, чи адвокат Киретів Віктор є представником ваших інтересів чи ні. З метою надання актуальної інформації, у випадку, якщо дана особа представляє ваші інтереси, просимо надати відповідні підтверджуючі документи. Виноградівська міська рада в жодному випадку не ігнорує судові засідання по справах, у яких вона приймає участь. У судове засідання по справі 299/3874/22 прийматиме участь та посадова особа, яка зможе фізично прийняти участь у засіданні, оскільки, працівники Служби у справах дітей мають значне навантаження і зайнятість у зв`язку з виконанням службових обов`язків, а тому передбачити хто саме прийме участь не вбачаються можливим. Однак, зважаючи на контекст вашого звернення, вчергове наголошуємо про недопустимість з вашого боку порушення правил та етикету ділової переписки», (а.с. 2).

Таким чином, виходячи із того, що відповідачем надано неповну інформацію на запит, що свідчить про порушення відповідачем пункту 4 частини 2 статті 23 Закону №2939, відповідальність за яке передбачена статтею 24 цього Закону №2939.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що в межах розгляду цієї справи суд дійшов висновку про те, що відповідь на запит Виноградівської міської ради від 28 серпня 2024 року не містить повних відомостей та передбачених положеннями Закону №2939 обґрунтувань, тому належним способом відновлення порушених прав позивача на даний час є зобов`язання відповідача повторно розглянути запит про надання публічної інформації від 22 серпня 2024 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Виноградівської міської ради та зобов`язання повторно розглянути запит позивача, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні, є достатнім та належним способом захисту порушених прав позивача.

Разом з тим, не підлягає задоволення позовна вимога про зобов`язання Виноградівської міської ради провести службове розслідування за фактом правопорушення, встановити та притягнути до відповідальності особу, що порушила його права, з огляду на наступне.

Уповноваженим органом на притягнення до відповідальності є саме Виноградівська міська рада.

Як випливає зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії», в яких останній зазначив, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції не полягає у підміні органів влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

З огляду на вищезазначене суд не може надавати оцінку діям посадової особи органу місцевого самоврядування на предмет наявності в таких порушень законодавства до прийняття уповноваженим органом рішення з цього приводу, оскільки в такому разі суд порушить принцип розподілу влади та втрутиться у виключну компетенцію такого органу.

Щодо вимоги винести окрему ухвалу, судом встановлено наступне.

Слід зазначити, що частиною 1 статті 249 КАС України передбачене право суду постановити окрему ухвалу.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина 2 статті 249 КАС України).

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Із системного аналізу наведених норм вбачається, що при виявленні під час розгляду справи порушення закону, судом може бути постановлена окрема ухвала, де мають бути визначені вказівки щодо усунення порушень.

Суд зауважує, що винесення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, і реалізація такого права безпосередньо пов`язана з виявленням саме судом під час розгляду справи порушення закону. Для встановлення факту допущеного порушення вказане має бути належним чином обґрунтовано та підтверджено відповідними доказами.

В межах спірних правовідносин суд не вбачає підстав для використання вказаного права.

Щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною 1 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Однак суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено факту завдання моральних страждань та душевних переживань, наявність втрат немайнового та майнового характеру, що настали у зв`язку з неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьоїстатті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при поданні адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією від 05 вересня 2024 року № 1628-2653-5167-2563, (а.с. 10).

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних.

Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Виноградівської міської ради Закарпатської області щодо надання неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 22 серпня 2024 року.

3. Зобов`язати Виноградівську міську раду Закарпатської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 22 серпня 2024 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Виноградівської міської ради Закарпатської області (Закарпатська область, м. Виноградів, пл. Миру 5, ) судові витрати у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19 лютого 2025 року.

СуддяТ.В.Скраль