Справа № 260/5928/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5928/24 пров. № А/857/33068/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Прачук І.С.,

представника відповідача Кремер Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції Дору Ю.Ю.,

час ухвалення рішення 11.11.2024 року, 10:31 год.,

місце ухвалення рішення м.Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 15.11.2024 року,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позову повністю, оскільки Акт перевірки від 26.06.2024 № 8460/07-16-24-06/43370253 на який міститься посилання у податковому повідомлення-рішенні від 16.07.2024 № 000/6906/07-16-24¬06 не складався та товариству з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» не вручався. За результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Торгово- промислова фінансова компанія» було складено акт за № -06, що підтверджується копією Акта перевірки та змістом відповіді наданої відповідачем на адвокатський запит. Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2024 № Ю-24747-13У, позивач зазначив, що за наслідками акту документальної планової виїзної перевірки від 26.06.2024 №-06 не отримував вимоги щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У липні 2024 року відповідачу був поданий адвокатський запит з проханням надати копії всіх податкових повідомлень-рішень, вимог та/або інших рішень, які були прийняті (винесені) ГУ ДПС у Закарпатській області за актом перевірки від 26.06.2024 № -06, а вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2024 № Ю-24747-13 на суму боргу 429895,20 грн. неправомірно винесена раніше Акту перевірки який складений 26.06.2024. Вимога від 11.06.2024 № Ю-24747-13 позивачем не отримувалася та не узгоджувалася, а тому відповідач в подальшому неправомірно виніс, нібито, узгоджену вимогу від 11.06.2024 №Ю-24747-13У, яка є протиправною, оскільки прийнята з порушенням порядку встановленого Законом. Головне управління ДПС у Закарпатській області не надсилало ТОВ «Торгово-промислова фінансова компанія» вимоги про сплату єдиного внеску за Актом перевірки та без дотримання встановленої процедури узгодження прийняло вимогу по сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2024 № Ю-24747-13У. Вимога від 11.06.2024 № Ю-24747-13У, яка прийнята без дотримання процедури узгодження суми про сплату єдиного внеску є незаконною.

Представник відповідача в судовому засіданні, апеляційну скаргу відповідача заперечила, просить рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року залишити без змін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності на підставі наявних матеріалів про права і взаємовідносини сторін. При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання представника позивача про відкладення апеляційного розгляду справи, оскільки таке подається представником позивача вже вдруге та не підтверджене належними та допустимими доказами щодо заявлених у ньому обставин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Закарпатській області провело документальну планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» з питань щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 27.11.2019 по 31.03.2024, за результатом якої складено акт перевірки від 26.06.2024 №8460/07-16-24-06/43370253.

За результатами розгляду акта перевірки від 26.06.2024 №8460/07-16-24- 06/43370253 Головне управління ДПС у Закарпатській області 16.07.2024 прийняло податкові повідомлення-рішення: №000/6906/07-16-24-06, яким на підставі пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, ст.58 та п.125-1.1 ст.125-1, пп.168.1.1, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України визначено до сплати 434849,90грн податку на доходи фізичних осіб та 28636,12 грн штрафної санкції; №000/6907/07-16-24-06, яким на підставі пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, ст.58 та п.125-1.1 ст.125-1, пп.1.3 п.16-1 підрозд. 10 розд. XX, пп.168.1.1, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України визначено до сплати 36237,52 грн військового збору та 2386,68 грн штрафної санкції.

Також щодо позивача було винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2024 № Ю-24747-13 на суму боргу 429895,20 грн.

У подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просив також визнати протиправною та скасувати Вимогу від 05.09.2024 р. № Ю-24747-13У.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями - рішеннями та вимогами відповідача позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України).

Згідно з підпунктами 19-1.1.14 та 19.1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Права контролюючих органів наведені у статті 20 ПК України.

Так, відповідно до підпунктів 20.1.2, 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:

- для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

- запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 75.1.2. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

ГУ ДПС у Закарпатській області провело документальну планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» з питань щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 27.11.2019 по 31.03.2024, за результатом якої складено акт перевірки від 26.06.2024 №8460/07-16-24-06/43370253.

Перевіркою (акт перевірки від 26.06.2024 №8460/07-16-24-06/43370253) встановлено, зокрема, що Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» виплату заробітної плати, яка здійснювалась готівкою з каси підприємства згідно платіжних відомостей, проводило в порушення:

- пп.168.1.1, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст.176 Податкового кодексу України без повної сплати податку на доходи фізичних осіб, внаслідок чого, зокрема, встановлено заборгованість до бюджету по податку на доходи фізичних осіб в сумі 434849,90 грн;

- пп.168.1.1, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168, пп.1.4 п.161 підрозд.10 розд. XX Податкового кодексу України без повної сплати військового збору, внаслідок чого, зокрема, встановлено заборгованість до бюджету по військовому збору в сумі 36237,52 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» не подавало до ГУ ДПС у Закарпатській області заперечення на акт перевірки від 26.06.2024 №8460/07¬16-24-06/43370253.

За розглядом акта перевірки від 26.06.2024 №8460/07-16-24- 06/43370253 Головне управління ДПС у Закарпатській області 16.07.2024 прийняло податкові повідомлення-рішення:

- №000/6906/07-16-24-06, яким на підставі пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, ст.58 та п.125-1.1 ст.125-1, пп.168.1.1, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України визначено до сплати 434849,90грн податку на доходи фізичних осіб та 28636,12грн штрафної санкції;

- №000/6907/07-16-24-06, яким на підставі пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, ст.58 та п.125-1.1 ст.125-1, пп.1.3 п.16-1 підрозд. 10 розд. XX, пп.168.1.1, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України визначено до сплати 36237,52 грн військового збору та 2386,68 грн штрафної санкції.

Відповідно до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (далі-ПКУ) податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПКУ якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох операційних днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Відповідно до пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4 п.16-1 підрозд.10 розд. XX ПКУ:

- платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу;

- об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу;

- ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту;

- нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно з п.125-1.1 ст. 125-1 ПКУ ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

В позовній заяві та в судовому засіданні представник позивача не заперечив щодо виявлених під час перевірки допущених порушень Податкового кодексу України. А підставою позову вказав на порушення порядку винесення податкових повідомлень-рішень та вимог про сплату боргу (недоїмки).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доводи позивача щодо того, що ним не було отримано акт перевірки, на підставі якого було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення спростовуються матеріалами справи.

Так, зокрема із матеріалів справи вбачається , що ГУ ДПС у Закарпатській області вручило акт перевірки від 26.06.2024 за №8460/07-16¬24-06/43370253 особисто директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» Сергію Семенюку, що підтверджується його особистим підписом проставленим 26.06.2024. (а.с. 8-17).

Суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рушень, а саме щодо того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» не підлягає відповідальності на підставі ст.125 ПКУ, на яку міститься посилання у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, оскільки така норма є відсутня, з огляду на наступне.

Штраф у податкових повідомленнях-рішеннях від 16.07.2024 №000/6906/07-16-24-06, №000/6907/07-16-24-06 розраховано відповідачем на підставі п.125-1.1 ст.125-1 ПКУ, що підтверджується розрахунками штрафної санкції за порушення правил нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, в яких міститься посилання на п.125-1.1 ст. 125-1 ПКУ. Вказані розрахунки є додатками до спірних податкових повідомлень-рішень та є їх невід`ємною частиною (вказані податкові повідомлення-рішення та розрахунки штрафної санкції долучено до позову).

Отже, як і з акту перевірки, так і зі змісту податкових повідомлень-рішень та розрахунків до них чітко вбачається за які порушення вимог податкового законодавства винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі п. 125-1.1. ПКУ. Описка у відповідних податкових повідомленнях-рішеннях, а саме зазначення ст. 125, а не ст. 125-1 ПКУ не є та не може бути підставою для їх скасування. Окрім цього, позивач допущені та зазначені в акті перевірки порушення вимог податкового законодавства не заперечив, в тому числі під час судового розгляду.

Суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 16.07.2024 №000/6907/07-16-24-06, яким збільшено грошове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 36237,52 грн та вказано код платежу 11010100, що відповідає податку на доходи фізичних осіб, а не військовому збору, як повинно було бути вказано, виходячи із наступного.

У податковому повідомленні-рішенні від 16.07.2024 №000/6907/07-16-24-06 зазначено, що Головне управління ДПС у Закарпатській області повідомляє ТОВ «Торгово-промислова фінансова компанія», що на підставі акта перевірки від 26.06.2024 №8460/07-16-24-06/43370253 встановлено порушення п.16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.4 п.168.1 ст.168 ПКУ. У коді платежу була допущена описка, а саме зазначено « 11010100» замість « 11011000», разом з тим на другій сторінці податкового повідомлення-рішення вказано рахунок сплати військового збору UА0007001 ГУК у Закарпатській області, Ужгородська ТГ, Банк отримувача 37975895 Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 та призначення платежу: «*;131;43370253; сплата військового збору за результатами акта перевірки від 26.06.2024 №8460/07-16-07-01/43370253».

Так, як вбачається із матеріалів справи, до податкового повідомлення-рішення від 16.07.2024 №000/6907/07-16-24-06 додано розрахунок штрафної санкції за порушення правил нарахування, утримання та сплати військового збору, яким розраховано суму податкового зобов`язання з військового збору та розмір штрафної санкції. Отже, вбачається наявність описки у податковому повідомленні-рішенні від 16.07.2024 №000/6907/07-16-24-06, яка не вплинула на правомірність вказаного рішення, а зазначені суми податкового зобов`язання та штрафної санкції відповідають сумам зазначеним у додатку до податкового повідомлення-рішення - розрахунку штрафних санкцій, відповідають акту та виявленим порушенням податкового законодавства.

Суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким підставами для скасування податкових повідомлень-рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Також суд відхиляє доводи позивача, як безпідставні, щодо того, що згідно з розрахунками штрафні санкції нараховані за період з січня 2021 року по лютий 2024 року (включно), тоді як дія карантину завершилася 30.06.2023 згідно постанови КМУ від 27.06.2023 №651, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 52-1 підрозд. 10 розд. XX ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій, зокрема, за порушення вимог законодавства в частині нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-К, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ визначено, що у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів, зокрема, сплати податків та зборів, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року).

Отже, враховуючи вищенаведене, за умови сплати не пізніше 31 грудня 2022 року в повному обсязі податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору із сум доходів, зазначених у податковій звітності, поданій у строк, визначений абзацом восьмим цього підпункту, штрафні санкції та пеня за несплату або несвоєчасну сплату податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору із сум таких доходів не застосовуються.

Підпунктом 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (у редакції, яка набрала чинності з 27.05.2022 та діяла до 01.08.2023), визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з ПКУ, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених пп. 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 ПКУ (вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору)), що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, на період дії воєнного стану переважають норми в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання платником податків податкових обов`язків у випадках та за умов, передбачених п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ.

Відтак, норма п. 52-1 підрозд. 10 розд. XX ПКУ щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних санкцій за порушення термінів нарахування, декларування та сплати податків і зборів на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовується на період дії воєнного стану.

Як вбачається із акту перевірки 26.06.2024 р. перевіркою встановлено заборгованість по податку на доходи з фізичних осіб в сумі 434849,90грн, у тому числі за січень-грудень 2021 року, січень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року, січень, лютий 2024 року. Перевіркою встановлено заборгованість по військовому збору в сумі 36237,52 грн, у тому числі за січень-грудень 2021 року, січень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року, січень, лютий 2024 року.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем штрафна санкція застосована тільки за порушення податкового законодавства, яке допущено позивачем за період з лютого 2022 року по лютий 2024 року, тобто за період дії військового стану.

Перевіркою встановлено (акт перевірки від 26.06.2024 №8460/07-16-24-06/43370253), що у ТОВ «Торгово-промислова фінансова компанія» станом на 31.03.2024 встановлена заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 424989,56 грн.

Головним управлінням ДПС у Закарпатській області надіслано вимогу від 11.06.2024 за №Ю-24747-13 на суму 429895,20грн. Станом на дату складання акта перевірки платіжна вимога погашеною не була.

Згідно даних про реєстрацію платником єдиного внеску, позивач взятий на облік як платник єдиного внеску з 27.11.2019 за категорією страхувальника «111» - «Фізичні особи - підприємці, які сплачують єдиний внесок від суми доходу, отриманого від цієї діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, у тому числі ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань)».

Згідно абзацу другого пункту 1 частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI), платниками єдиного внеску є роботодавці, як підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Платники єдиного внеску, крім платників зазначених у пунктах 4, 5 та 5 і частини першої статті 4 цього Закону №2464-VI, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (частина восьма статті 9 Закону).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно даних інтегрованої картки платника за кодом платежу 71010000 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності», станом на 31.05.2024 за позивачем обліковувалась недоїмка у розмірі 429895,20 грн, яка виникла з листопада 2021 року по І квартал 2024 - за рахунок нарахованих та не сплачених платником сум грошових зобов`язань на підставі самостійно поданих розрахунків з єдиного внеску (копія інтегрованої картки платника, а також історія недоїмки з переліком розрахунків до вказаної дати додається).

Згідно з пунктами 3, 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція №449), у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску податковий орган, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій), надсилає вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

У зв`язку із наявністю за позивачем вказаної недоїмки, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області на підставі статті 25 Закону №2464-VI та облікових даних інтегрованої картки сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2024 №Ю-24747-13 на суму 429895,20 грн, яка направлена позивачу на податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штрихкодовий ідентифікатор 916). Дане поштове відправлення 01.07.2024 повернуто за зворотною адресою. Таким чином, згідно пункту 4 розділу VI Інструкції №449 вимога вважається належним чином врученою платнику за вказаною датою.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції №449 у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення податкового органу або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки) (пункт 7 розділу VI Інструкції).

Протягом десяти календарних днів позивачем не сплачено суму недоїмки зазначену у вимозі, та не узгоджено вимогу з податковим органом, шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку. Вказане підтверджується, також рішенням Державної податкової служби України від 15.08.2024 №24975/6/99-00-06-02-01-06 (копію рішення долучено до позову).

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі. (абзац 9 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

Враховуючи наведене та беручи до уваги термін на добровільну сплату недоїмки, відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) 11.06.2024 №Ю-24747- 13 У, де враховуючи дату узгодження вимоги 11.07.2024 надіслано таку до органів виконавчої служби супровідним листом Головного управління ДПС у Закарпатській області від 18.07.2024 №7531/5/07-16-13-02-09.

Як встановлено судом згідно даних інтегрованої картки платника за кодом платежу 71010000 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності», станом на 31.08.2024 за позивачем обліковувалась недоїмка у розмірі 446197,20 грн, яка виникла з листопада 2021 року по ІІ квартал 2024 - за рахунок нарахованих та не сплачених платником сум грошових зобов`язань на підставі самостійно поданих розрахунків з єдиного внеску. (копія інтегрованої картки платника, а також історія недоїмки з переліком розрахунків до вказаної дати додається).

Згідно з пунктами 3, 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, зі змінами та доповненнями (далі - Інструкція), у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску податковий орган, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій), надсилає вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 4 розділу VI Інструкції, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

У зв`язку із ростом за позивачем указаної недоїмки на звітну дату 31.08.2024, Головним управлінням на підставі статті 25 Закону та облікових даних інтегрованої картки сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2024 №Ю-24747-13 на суму 446197,20 грн, яка направлена позивачу на податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штрихкодовий ідентифікатор 178). Дане поштове відправлення 17.09.2024 вручено відповідачу.

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 5 розділу VI Інструкції, протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені. У разі незгоди з розрахунком податкового органу суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 5 розділу VI Інструкції, у разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення податкового органу або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки) (пункт 7 розділу VI Інструкції).

Згідно абзацу 7 пункту 5 розділу VI Інструкції, податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»;

Згідно абзацу 8 пункту 5 розділу VI Інструкції, якщо платник частково сплатив суми недоїмки та/або фінансових санкцій, та/або пені, зазначені у вимозі, до завершення строку остаточного узгодження, до органів державної виконавчої служби/органів Казначейства вимоги, які набрали чинності, пред`являються з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фінансова компанія» залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 260/5928/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 19 лютого 2025 року.