Справа № 723/5827/24
Суддя: Бужора В. Т.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/5827/24
Провадження № 2-а/723/832/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.

при секретарі Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 , представник позивача Загарія Олександр Дмитрович до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 09.12.2024р. о 07 год. 11 хв. позивач рухався на автомобілі марки Audi А6, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Сторожинецькій, 194 в м. Чернівцях. Під`їхавши до мобільного блокпоста, останній був зупинений інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Чернишевим Д.О., який пред`явив вимогу про надання для ознайомлення військово-облікових документів.

Після ознайомлення із вказаними документами, поліцейський вказав водію, що останнім порушено Правила дорожнього руху У країни (далі - ПДР України), а саме пасажир збоку не пристебнутий ременем безпеки, а тому на позивача буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, для чого додатково пред`явив вимогу про надання посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб (далі - ТЗ).

Не погодившись із висунутим правопорушенням, Зварич В.Ю. попросив поліцейського надати докази його правопорушення, на що останній повідомив, що технічної можливості цього зробити в нього немає.

В свою чергу позивач повідомив, що не відмовляється, від пред`явлення посвідчення водія, однак просить спершу надати докази вчинення ним правопорушення.

Проте поліцейський, так, і не надавши докази правопорушення, об`єднавши два правопорушення в одне, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3629640 (далі - Постанова) за 1) перевезення пасажира, який не був пристебнутий ременем безпеки та 2) непред`явлення посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а, також поліса обов`язкового страхування, цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП в розмірі штрафу 425 грн.

Позивач не погоджується із інкримінованим йому правопорушенням, винесену Постанову вважає незаконною, а тому звертається до суду із позовом про її скасування.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в справі.

Управління патрульної поліції в Чернівецькій області надіслало відзив, в якому зазначено, що 09.12.2024 поліцейськими на мобільному блокпосту, під час зупинки автомобіль Audi А6 д.н.з. НОМЕР_1 з метою перевірки військово-облікових документів візуальним оглядом було виявлено порушення п.2.3 «в» ПДР України, а саме пасажири які перебували в салоні транспортного засобу були не пристебнуті ременями пасивної безпеки.

Під час перевірки документів водій не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2,1 «б» Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р» № 1306, якими визначено, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, та не заперечується й Позивачем, останній не надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Факт не пред`явлення свідоцтва про реєстрацію транспорного засобу для певірки на вимогу працівника поліції неодноразово зафіксовано на відео 7:00хв., 07:32 хв., 08:03хв.

Оскільки ОСОБА_1 так і не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліцейським встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч1 ст. 126 КУпАП, було роз`яснено Позивачеві його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП (на відео о 04:20хв.) та відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч.1, ст. 284 КУпАП винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №3629646 від 09.12.2024 складена за не пред`явлення Позивача свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного.

08.02.2025 року надійшла від представника позивача Загарія О.Д. відповідь на відзив, в якій він зазначив, що з відеозапису вбачається, що поліцейський на місці зупинки позивача вказав йому на не пристебнутого ременем безпеки пасажира і пред`явив водію вимогу надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ. В Постанові поліцейський також вказує, що водій ТЗ перевозив пасажира, який був не пристебнутий ременем безпеки (ч. 5 ст. 121 КУпАП), а також він не пред`явив свідоцтво про реєстрацію ТЗ і поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ч. 1 ст. 126 КУпАП). Таким чином, твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 притягався до відповідальності виключно за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП є безпідставним.

Також, з відеозапису чітко вбачається, що поліцейський доповідає водію, що він прийняв рішення про розгляд справи про вчинення двох правопорушень шляхом їх об`єднання в одну справу. Відтак, в подальшому поліцейський повинен був діяти виключно у спосіб, визначений ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Санкція статті за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП (порушення правил користування ременями безпеки) передбачає штраф у розмірі 510 грн., а за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП 425 грн.

Отже, поліцейський повинен був складати постанову не за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а за ч. 5 ст. 121 КУпАП, як більш серйозне, чого ним не зроблено, а тому Постанова складена з порушенням порядку і процедури, визначено законом, що має наслідком її скасування.

В судове засідання позивач не з`явився, представник Загарія О.Д. направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, підтриманні позовних вимог та їх задоволенні.

Відповідачі в особі представника в судове засідання не з`явилися, належно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

Дослідженими матеріалами справи судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА №3629646 від 09.12.2024 року накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП непред`явлення посвідчення водія, реєстраціного документу на транспортний засіб (а.с.9).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Поліцейський на місці зупинки позивача прийняв рішений про розгляд - справи про вчинення двох правопорушень шляхом їх об`єднання в одну справу.

Так, згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч. 5.ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошломами тягне за собою накладення штрафу, в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних, засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн.

Таким чином, порушення правил користування ременями безпеки є більш серйозним правопорушенням ніж не пред`явлення посвідчення водія, а відтак поліцейський повинен був накладати стягнення в межах санкції за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, а не ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, вже саме по собі притягнення позивача до відповідальності за правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП є порушенням процедури, передбаченої ст. 36 КУпАП, а тому є неправомірним.

Як вбачається з Постанови позивача притягнуто до відповідальності за перевезення пасажира, який не був пристебнутий ремнем безпеки, однак поліцейським не зазначено ні пункту ПДР України, ні статті КУпАП, якою передбачено відповідальність за таке правопорушення, що є недотриманням, положень ст. 283 КУпАП.

Так, відповідно до п. 2.3. «в» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке правопорушення, проте поліцейським не вказано не тільки пункту ПДР України (2.3. «в»), а й статті КУпАП, якою передбачена відповідальність за його порушення (ч. 5 ст. 121 КУпАП).

Зазначення поліцейським в Постанові п. 2.4. «а» ПДР України і ч. 1 ст. 126 КУпАП є недостатнім, тим більше, що в порядку ст. 36 КУпАП останній повинен був накладати стягнення за більш серйозне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного, вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів (ст. 280 КУпАП).

Однак перед початком розгляду справи, довівши до відома позивача його права, в тому числі право на ознайомлення із доказами свого правопорушення, поліцейський Чернишев Д.О. на прохання останнього надати такі докази, відмовив у цьому, посилаючись на технічну неможливість це зробити.

Тобто доказів правопорушення, зокрема, перевезення пасажира непристебнутого ременем безпеки, у поліцейського не було, останній їх не надав водію, а відтак у поліцейського були відсутні підстави для складання Постанови, а у позивача - для пред`явлення посвідчення водія.

В той же час з відеозапису з нагрудної камери поліцейського чітко вбачається, що позивач, як водій ТЗ, пристебнутий ременем безпеки, а щодо його пасажира, то фізично не видно чи останній пристебнутий чи ні. Однак пасажир, яким є ОСОБА_2 , 2004 р.н., чітко зазначає, що в момент зупинки ТЗ відстібнув ремінь з метою підготовки своїх військово-облікових документів для огляду, що є очевидним в силу, розміщення мобільного блокпоста.

Тобто, під час руху автомобіля пасажир був пристебнутий ременем безпеки. В свою чергу відповідальність за порущення п. 2.3. «в» настає в разі, перевезення пасажира, тобто руху автомобіля, а під час зупинки такого, обов`язку бути пристебнутим ні пасажир, ні водій не має (така позиція узгоджується із висновком Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 16.03.2023р. у справі №127/16/23.

Враховуючи те, на прохання водія ОСОБА_1 поліцейський відмовив у наданні доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, відтак позивач не мав обов`язку пред`являти останньому посвідчення водія.

Це узгоджуєтеся із висновком Верховного Суду у постанові від 15.03.2019 р. в справі №686/11314/17, згідно якої поліцейський не має права вимагати у водія посвідчення, якщо у нього немає доказів про правопорушення.

У зазначеній постанові Верховний Суд зробив наступні ключові висновки: поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати .що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав); у разі, якщо поліцейським належним чином не задокументовано факту порушення особою Правил, дорожнього руху, вимоги відповідної, посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб є неправомірними.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності .місцевий загальний суд як адміністративний має право:

залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,6,7,9,205,268,272 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача Загарія Олександр Дмитрович до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3629646 від 09.12.2024 року та закрити справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ: