Справа № 160/380/25
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2025 рокуСправа №160/380/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
06 січня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", у якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) від 23.12.2024 року, №23 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження на старшого лейтенанта поліції, ОСОБА_1 ;
- у разі задоволення адміністративного позову зобов`язати Управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у строк, визначений судом:
видати наказ про скасування дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження, накладеного на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , наказом від 23.12.2024 року, №23;
вилучити з особової справи ОСОБА_1 наказ про накладення дисциплінарного стягнення від 23.12.2024 року, №23, висновок дисциплінарної комісії, №9398/59/14-2014 від 20.12.2024 року, та всі матеріали службового розслідування, що стосуються накладення даного дисциплінарного стягнення;
- стягнути з Управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у складі:
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, він проходить службу в Управлінні поліції особливого призначення, № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 полку, старший лейтенант поліції. 20 грудня 2024 року дисциплінарною комісією було складено висновок № 9398/59/14-2014, в якому встановлено порушення позивачем пункту 15.9 г) розділу 15 ПДР, що стосується правил розташування транспортних засобів на проїздній частині. Проте позивач не погоджується з притягненням до дисциплінарної відповідальності, вказує, що оскаржуваний наказ не містить чіткого формулювання суті вчиненого порушення, даних про наявність вини або бездіяльності позивача, даних про шкідливі наслідки та причинний зв`язок, час вчинення та час виявлення самого проступку, обґрунтування саме виду стягнення як зауваження. В наказі Управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 23.12.2024 року, №23 не встановлено вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку та обставини, що призвели до його вчинення. Наказ було прийнято з порушенням Порядку здійснення дисциплінарного провадження та позивача не було повідомлено про проведення службового розслідування, що позбавило його права на захист. Отже, спірний наказ прийнятий не у спосіб, що встановлений чинним законодавством, а також накладення дисциплінарного стягнення не відповідає вчиненим діям позивача. На підставі вищевикладеного позивач вважає наказ про оголошення зауваження протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву разом з усіма документами на яких ґрунтується правова позиція відповідача.
21.01.2025 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшов відзив проти позову, в якому відповідач позовні вимоги заперечує в повному обсязі з огляду на наступне. До відділу моніторингу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» надійшла інформація про дорожньо транспортну пригоду, яка сталась 28.11.2024 за участю інспектора взводу № 1 роти № 3 полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Враховуючи вищезазначені відомості, у зв`язку з тим, що зазначена подія могла статись внаслідок порушення службової дисципліни поліцейськими, неналежного виконання ними своїх службових обов`язків та відсутністю контролю за діями підлеглих з боку керівництва та керуючись ст. 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту, Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженими наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 т.в.о. начальника управління командиром полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» видано наказ від 09.12.2024 № 607 «Про призначення службового розслідування», з метою встановлення складу дисциплінарного проступку.
Відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3565851 за порушення п. 15.9г Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, що полягало у здійсненні зупинки автомобіля ближче 10 метрів від пішохідного переходу, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП, на підтвердження чого у матеріалах службового розслідування містяться фотокопії з місця ДТП.
Крім того, під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія виявила ще один факт порушення транспортної дисципліни, оскільки під час ДТП на транспортний засіб Ford Transit з номерним знаком НОМЕР_2 був встановлений інший номерний знак, а саме НОМЕР_3 . Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачались ознаки порушення статті 121-3 КУпАП «Порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів».
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи попереджений про персональну відповідальність щодо дотримання транспортної та службової дисципліни, не врахувавши усіх обставин, хоча повинен був і міг їх передбачити в обстановці, що склалася порушив службову дисципліну, що виразилось у порушенні вимог пункту 15.9 г) розділу 15 Правил дорожнього руху України під час керування службовим транспортним засобом у відрядженні, чим вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, враховуючи неодноразові випадки порушення позивачем правил дорожнього руху, застосування до останнього дисциплінарного стягнення у виді зауваження є співмірним з вчиненням позивачем проступку.
Звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено обов`язку ознайомлення поліцейського щодо якого призначене службове розслідування з наказом про призначення службового розслідування, крім випадків відсторонення поліцейських від виконання службових обов`язків у порядку ст. 17 Дисциплінарного статуту та ст. 70 ЗУ «Про національну поліцію».
Також законодавцем визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, службові розслідування призначаються та проводяться у формі письмового провадження, інформація про що визначена у наказі УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 09.12.2024 № 607.
Наведені обставини, на думку відповідача, підтверджують правомірність прийнятого наказу про оголошення зауваження та з огляду на вищевикладене відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
29.01.2025 року від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. Позивач звертає увагу суду про відсутність у його діях правопорушення за яке передбачена дисциплінарна відповідальність, та наполягає на задоволенні позовних вимог.
Разом із відповіддю на відзив представником позивача надано до суду клопотання про витребування додаткових доказів у справі для встановлення фактів місця перебування поліцейського на час проведення службового розслідування та журналу реєстрації телефонограм і поштових відправлень.
Розглянувши заявлене клопотання та доводи, наведені в його обґрунтування, суд зазначає про наступне.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно ч. 3 ст. 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 2ст. 80 КАС України, у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується;
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
При цьому, основним критерієм для необхідності витребування доказів є важливість та необхідність відповідного доказу для правильного вирішення справи.
Дослідивши клопотання позивача про витребування доказів, враховуючи предмет спору та наявні в матеріалах справи відомості щодо спірних правовідносин та їх правового регулювання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.
Також, представником позивача разом із відповіддю на відзив заявлено клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із розглядом Солом`янським районним судом м. Києва справи з оскарження постанови серії ЕНА № 3565851 про адміністративне правопорушення. В обґрунтування цього клопотання представник позивача зазначає, що у разі скасування постанови про адміністративне правопорушення, накладене дисциплінарне стягнення втратить правове підґрунтя.
Розглянувши заявлене клопотання суд вважає необхідним зазначити наступне.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 236 КАС України передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до своєї правової природи зупинення провадження у справі є тимчасовим зупиненням розгляду справи у зв`язку з обставинами, які перешкоджають розглядові справи, до їх усунення або виконання необхідних дій.
З огляду на зазначене, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен з`ясувати: який є взаємозв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, до розгляду якої просить зупинити провадження заявник; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду даної справи. При цьому, об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, факти тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 за справою № 815/4478/16 встановив, що факт не притягнення особи до відповідальності одного виду ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в діях такої особи порушення службової дисципліни. Дисциплінарна відповідальність відрізняється відповідальності та є самостійним видом відповідальності особи.
Відповідно, під час службового розслідування дисциплінарна комісія самостійно надає оцінку допустимості, належності та обґрунтованості наявним у матеріалах службового розслідування доказам, встановлює в діях поліцейського ознаки дисциплінарного проступку і приймає рішення про необхідність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Зважаючи на предмет спірних правовідносин та надані сторонами доводи та докази в їх обґрунтування та враховуючи норми чинного законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.
12.02.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» Департаментом поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » подано заперечення на відповідь на відзив проти позову. Представник відповідача наголошує щодо відсутності обов`язку ознайомлення поліцейського щодо якого призначено службове розслідування з наказом про призначення службового розслідування та про відсутність жодних заяв щодо ознайомлення з матеріалами та висновком службового розслідування під час його проведення з боку позивача. Окрім наведеного зазначає, що позивачем в телефонному режимі за допомогою месенджеру було надано пояснення. З огляду на вищевказане просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні поліції особливого призначення, № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 полку.
До відділу моніторингу управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшла інформація про дорожньо транспортну пригоду, яка сталась 28.11.2024 за участю інспектора взводу № 1 роти № 3 полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
За вказаним фактом призначено службове розслідування у формі письмового провадження, про що Департаментом поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » винесено наказ № 607 від 09.12.2024р. «Про призначення службового розслідування».
В межах проведення службового розслідування ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 12.12.2024р., 16.12.2024р., 18.12.2024 року надано письмові пояснення стосовно ДТП за участю службового транспортного засобу Ford Transit.
Матеріали службового розслідування містять службову характеристику на інспектора взводу № 1 роти № 3 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , згідно якої останній характеризувався позитивно та за період служби зарекомендував себе дисциплінованим, сумлінним співробітником.
15.12.2024 року інспектор відділу моніторингу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до Голови дисциплінарної комісії старшого інспектора відділу моніторингу управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 з рапортом, в якому повідомив про вчинену ним в рамках службового розслідування на підставі наказу № 607 від 09.12.2024р. перевірку ОСОБА_1 по ІІПС «Армор». В ході перевірки було виявлено, що відносно ОСОБА_1 16.06.2024 було складено постанову серії ЕНА № 2405211 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, про яку ОСОБА_1 не було повідомлено свого безпосереднього або прямого керівника.
16.12.2024 року інспектор відділу моніторингу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до Голови дисциплінарної комісії старшого інспектора відділу моніторингу управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 з рапортом, в якому повідомив про вчинений ним в рамках службового розслідування на підставі наказ № 607 від 09.12.2024р. телефонний дзвінок старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . Телефонним дзвінком було повідомлено про необхідність прибуття останнього до постійного пункту дислокації м. Дніпро для надання пояснень та було узгоджено надання пояснень за допомогою месенджеру WhatsApp, скрін копія якого була надана разом з рапортом.
16.12.2024 року Дисциплінарна комісія УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» в особі заступника голови дисциплінарної комісії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 направила ОСОБА_8 повідомлення про виклик до відділу моніторингу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» за адресою: вул. Данила Самойловича 5, 28.11.2024 та за наявності надання відповідних документів та матеріалів, що стосуються обставин, які досліджуються.
18.12.2024 року інспектор відділу моніторингу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до Голови дисциплінарної комісії старшого інспектора відділу моніторингу управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 з рапортом, в якому повідомив про вчинений ним в рамках службового розслідування на підставі наказу № 607 від 09.12.2024р. повторний телефонний дзвінок старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1
19.12.2024 року інспектор відділу моніторингу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до Голови дисциплінарної комісії старшого інспектора відділу моніторингу управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 з рапортом, в якому повідомив про вчинений ним в рамках службового розслідування на підставі наказу № 607 від 09.12.2024р. повторний телефонний дзвінок старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . Цим же рапортом повідомлено про узгодження в телефонному режимі спільно з ОСОБА_1 змісту пояснень та направлення їх за допомогою месенджеру WhatsApp.
20.12.2024 року інспектор відділу моніторингу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до Голови дисциплінарної комісії старшого інспектора відділу моніторингу управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції Карини Цицорі з рапортом, в якому повідомив, що старший лейтенант ОСОБА_1 не прибув до пункту постійної дислокації у м. Дніпро та не поставив свій особистий підпис в поясненнях відібраних у нього в телефонній розмові 16.12.2024 у рамках службового розслідування, розпочатого на підставі наказу УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» від 09.12.2024 № 607 «Про визначення службового розслідування».
Відповідно до акту про відмову від надання пояснення від 20.12.2024р. інспектор взводу № 1 роти №3 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старший лейтенант поліції ОСОБА_1 викликаний уповноваженою особою у визначеному частиною 3 статті 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття та вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
20.12.2024 року дисциплінарною комісією УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» складено висновок службового розслідування № 9398/59/14-2014, проведеного за фактом можливого порушення службової дисципліни, інспектором взводу № 1 роти № 3 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , а також наявності вини поліцейського, відповідно якого запропоновано за вчинення дисциплінарного проступку застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді зауваження.
Висновок від 20.12.2024 року № 9398/59/14-2014 затверджено Т.в.о. начальника управління командира полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковником поліції ОСОБА_9
23.12.2024 року Управлінням поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » винесено наказ № 23 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким на підставі висновку службового розслідування від 20.12.2024р. № 9398/59/14-2014 та керуючись нормами статей 4,11-13,19,20,22 та 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, Переліком посад керівників Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень, затвердженим наказом Національної поліції України від 04 жовтня 2018 року № 929 ( у редакції наказу Національної поліції України від 29 грудня 2022 року № 939) за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог частини другої статей 11 та 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ ( зі змінами від 13 грудня 2022 року № 2849-ІХ), підпунктів 1,2,6,13,16 пункту третього, Розділу ІІ ( Завдання і обов`язки) Посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 3 полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» затвердженою начальником УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» 15.05.2023, що виразилось у порушенні пункту 15.9 г) розділу 15 правил дорожнього руху України, відповідно до вимог частини четвертої статті 20 Закону України 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», відповідно до пунтку 1 Розділу VІІ порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 застосовано до інспектора взводу № 1 роти № 3 полку УПОП № 3 ДПОП «ОШБ «Лють» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді зауваження.
З наказом № 3 від 23.12.2024 року ОСОБА_1 ознайомлений особисто 31.12.2024 року, про що свідчить його підпис на копії наказу. Разом із підписом про ознайомлення з наказом ОСОБА_1 висловлено зауваження щодо порушення ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» при проведенні службового розслідування та незгоду з його результатами.
Позивач, не погодившись із наказом про оголошення зауваження, звернувся до суду із вказаним позовом.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Частиною 2 статті 38 Конституції України громадянам гарантовано рівне право доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.
відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон №580-VIII), Національна поліція України (поліція це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до ст. 2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Згідно зі статтею 3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 6 Закону №580-VIII визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною першою статті 8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону №580-VIII, рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно зі статтею 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність українському народові. Присяга передбачає, що працівник поліції присягає вірно служити українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Розділом І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179 (далі Правила №1179) визначено, що ці Правила є узагальненим зібранням професійно - етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
Правила №1179 поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання їх вимог є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Їх метою є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
Правила №1179 ґрунтуються на Конституції України, Законах України «Про Національну поліцію», «;Про запобігання корупції», інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України.
Поліцейський здійснює свою діяльність відповідно де основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.
Відповідно до абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІІ Правил №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «;Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.
Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Статут) службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватись від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Згідно з вимогами частини першої статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Разом з тим, відповідно до частини першої статті 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частиною першою статті 13 Статуту, визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частини 10 статті 14 Статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Згідно ч. 2 розділу 3 Порядку №893 особливості відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) визначено частинами четвертою-шостою статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 17 Статуту поліцейський, якому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання службових обов`язків (посади) в порядку, визначеному законом.
На період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби.
Під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування.
На підставі п.1 Розділу VI Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Положеннями статті 16 Статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Згідно з частиною 1, частиною 15 статті 15 Статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Відповідно до частин 1, 11 статті 18 Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.
Згідно із приписами статті 19 Статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення.
У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Аналізуючи зазначені вище норми діючого законодавства на час виникнення спірних правовідносин, суд зазначає, що останнє виставляє вимоги до особи, яка перебуває на службі в поліції, вимоги до виконання нею обов`язків перед державою, громадянами, складення присяги, дотримання принципів служби в поліції. Та, за порушення присяги, порушення вимог до несення служби, в разі встановлення обставин, фактів на підтвердження вини поліцейського у скоєні дисциплінарного проступку, законодавство застосовує до поліцейського відповідні види дисциплінарних стягнень визначені у статті 12 Статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Слід враховувати, що зауваження у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування. Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.
Як встановлено службовим розслідуванням ОСОБА_1 порушено службову дисципліну, вимоги якої передбачені ст. 11 та 12 Статуту, поліцейський допустив поведінку, що призвела до вчинення дисциплінарного проступку та нехтування ним особистою відповідальністю перед державою та суспільством.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 за справою № 815/4478/16 встановив, що факт не притягнення особи до відповідальності одного виду ніяким чином не ототожнюється з відсутністю в діях такої особи порушення службової дисципліни. Дисциплінарна відповідальність відрізняється відповідальності та є самостійним видом відповідальності особи.
Відповідно, під час службового розслідування дисциплінарна комісія самостійно надає оцінку допустимості, належності та обґрунтованості наявним у матеріалах службового розслідування доказам, встановлює в діях поліцейського ознаки дисциплінарного проступку і приймає рішення про необхідність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Верховний Суд у постановах від 07.07.2022 року в справі № 460/5545/20, від 19.05.2022 року в справі № 480/4079/18, від 07.03.2019 року в справі № 819/736/18 зазначив, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Дискреційні повноваження сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно- правовим актом, проектом нормативно-правового акта. При цьому, конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеню вини та тяжкості проступку.
В свою чергу, суд зазначає, що в ході розгляду даної справи позивач чи його представник не спростовували наявність встановленого в ході службового розслідування дисциплінарного проступку, порушення позивачем службової дисципліни, посилались на відсутності доведення факту вини щодо адміністративного правопорушення правил ПДР. Та, суд зазначає, що наявність вироку чи постанови суду про встановлення чи спростування доведення факту вини у вчиненому позивачем адміністративному правопорушенні, не нівелює від обов`язку доведення поліцейським в ході службового розслідування чи суду відсутності в його діях дисциплінарного проступку, виходячи із застереження законодавства щодо ототожнювання вини в адміністративному правопорушенні із виною у вчинені дисциплінарного проступку. Оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в судовому порядку також не свідчить про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, оскільки відсутність такого дисциплінарного проступку має доводитись самим поліцейським а не лише проведеним службовим розслідуванням.
Таким чином, суд приходить до висновку, що службовим розслідуванням встановлено та доведено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та спірним наказом № 23 від 23.12.2024 правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
Позивачем та представником не надано суду належних та достатніх доводів на спростування висновків суду та доводів відповідача.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як зазначав Верховний Суд, зокрема у постанові від 30.09.2020 у справі №580/2339/19, критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначені в статті 242 КАС України, відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
З урахуванням викладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук