Справа № 320/1743/25
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 лютого 2025 року Справа № 320/1743/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказу та рішень, визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві , в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 23.01.2020 року №655 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )" ;

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 23.01.2020 року № 655 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )";

3. Визнати протиправними та скасувати:

- рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 05.03.2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 58403,08 грн. та штрафних санкцій 17520,92 грн.,

- рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 05.03.2020 року про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в розмірі 170,00 грн.,

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у м. Києві від 10.05.2019 року № Ф-59099-17 зі сплати єдиного внеску в розмірі 21030,90 грн.,

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м. Києві від 10.05.2019 року № Ф-59099-17У зі сплати єдиного внеску в розмірі 21030,90 грн.,

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м. Києві від 05.03.2020 року № Ф-102У зі сплати єдиного внеску в розмірі 58403,08 грн.,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.03.2020 року № ,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.03.2020 року № ,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.03.2020 року № ,

- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 05.03.2020 року №

- податкову вимогу Головного управління ДПС у м. Києві від 25.06.2021 року № 0-2651.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2025 адміністративну справу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю статтям 160, 161 КАС України.

Разом з позовною заявою представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову у якій просить суд:

- зупинити стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м. Києві від 05.03.2020 року №Ф-102У у виконавчому провадженні № 61720633 щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- зупинити стягнення на підставі вимого про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у м. Києві від 10.05.2019 року №Ф-59099-17У у виконавчому провадженні №61127710 щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно з акту Відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2025, вбачається, що зазначена заява зареєстрована у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» Київського окружного адміністративного суду 18.02.2025 та передана судді Войтович І.І. 18.02.2025 для розгляду.

У заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд звільнити позивача від сплати судового збору за подання вказаної заяви. Підставами для звільнення вказує скрутне матеріальне становище та вказує, що єдиним джерелом засобів до існування позивача є його пенсія, інших доходів він не отримує, а тому зменшення розміру такої пенсії ставить на межу виживання позивача, крім того, розмір пенсії позивача не надає йому можливості на сплату судового збору.

Розглянувши клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовано ст. 133 КАС України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 ст. 8 Закону № 3674-УІ.

Стаття 133 КАС України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Так. згідно ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-УІ враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За змістом цієї норми, вирішуючи питання про звільнення позивача від сплати судового збору, суд має враховувати його майновий стан. Разом з тим доказів такого майнового стану, який унеможливлює сплату судового збору, позивач суду не надав.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст. ст. 132. 133 КАС України. Закону № 3674-УІ, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Крім того, ст. 133 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору. Сплата ж судового збору за подання позовної заяви до суду, в силу положень ст.161 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом.

Суд наголошує, що неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на цю особу.

Особа, яка заявляє клопотання/заяву про відстрочення сплати судового збору, згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд наголошує, з урахуванням наведених норм права, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, податкова декларація про доходи, тощо).

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подання ним позовної заяви у встановленому законом порядку, а саме, що розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. що може бути підтверджено довідкою податкового органу про доходи тощо.

Оскільки обставини, які зазначив представник позивача, відповідно до вказаних статей Закону України Про судовий збір, не є умовою для звільнення від сплати судового збору, а сам позивач не надає доказів наявності інших підстав для його звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає правових підстав для звільнення від сплати судового збору, виходячи з не надання ним доказів.

При цьому, суд роз`яснює, що відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із такою заявою із обов`язковим наданням необхідних доказів.

З огляду на вказане, перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі до суду вказаної заяви про забезпечення позову, судом встановлено таке.

Відповідно до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно частини першої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно частини четвертої статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відтак, заява про забезпечення позову за формою та змістом має відповідати вимогам статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 4 статті 152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачем до позовної заяви не додано доказу сплати судового збору за подання до суду вказаної заяви про забезпечення позову.

Таким чином, у порушення норм вказаної статті до заяви про забезпечення позову не додано належного документу про сплату судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011.

Відсутність доказів сплати судового збору за подання до суду відповідної заяви про забезпечення позову суперечить приписам Кодексу адміністративного судочинства України. Таким чином, подана заява не відповідає вимогам статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладені обставини, зокрема те, що заявниками не було дотримано вимог статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 150, 151, 152, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача Полєтаєва І.О. про забезпечення позову - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали про повернення заяви без розгляду надіслати особі, яка її подала, разом із заявою й усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення..

Суддя Войтович І. І.