Справа № 400/943/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви в частині вимог

19 лютого 2025 р. справа № 400/943/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., розглянувши позовну заяву

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати щомісячної індексації грошового забезпечення за перiод з 01.03.2018 року по 02.08.2021 року та з 29.03.2022 року по 31.12.2022 року 4 463,15 грн. щомісяця відповідно до абзацiв 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходiв населення, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України вiд 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити щомісячну iндексацiю грошового забезпечення за перiод з 01.03.2018 року по 02.08.2021 року та з 29.03.2022 року по 31.12.2022 року 4 463,15 грн. щомісяця відповідно до абзацiв 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходiв населення, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України вiд 17.07.2003 року № 1078.

Ухвалою від 05.02.2025 року суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для подачі до Миколаївського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог у період з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року із зазначенням підстав для поновлення строку з наданням доказів на підтвердження цих підстав.

На виконання вимог ухвали, 14.02.2025 року позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка обґрунтована тим, що оскільки в період з 29.03.2022 року по 31.12.2024 року позивач проходив військову службу за мобілізацією, до 19.07.2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, а відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції чинній до змін) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Також позивач посилається на практику Верховного Суду щодо не обмеження будь-яким строком звернення до суду до 19.07.2022 року.

Вирішуючи заяву, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі, з 29.03.2022 року по 31.12.2022 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.12.2024 року № 272 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято з усіх видів грошового забезпечення.

Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати щомісячної індексації грошового забезпечення за перiод з 01.03.2018 року по 02.08.2021 року та з 29.03.2022 року по 31.12.2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Вирішуючи питання додержання строку звернення до суду з цим позовом, суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю, зазначає, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч. 5 ст. 122 КАС України.

Застосування наведених норм права відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 06.04.2023 року у справі № 260/3564/22, від 25.04.2023 року у справі № 380/15245/22, від 07.09.2023 року у справі № 280/1340/23.

Так, в редакції з 19.07.2022 року частиною першою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже, редакція ст. 233 КЗпП України, яка раніше не обмежувала строк звернення до суду з питань оплати праці, втратила чинність з 19.07.2022 року.

Протягом трьохмісячного строку з дня внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 року № 2352-IX до ст. 233 КЗпП України, який набрав чинності з 19.07.2022 року, позивач до суду не звернувся.

Враховуючи, що частина спірних правовідносини виникла після набрання чинності Законом № 2352-IX від 01.07.2022 року, перебіг строку позовної давності за період з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року почався з дати набрання чинності цим законом, а саме з 19.07.2022 року та закінчився 19.10.2022 року.

Позов надійшов до суду 31.01.2025 року, а отже з пропуском трьохмісячного строку звернення.

На вимогу суду позивачем не підтверджено поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду належними доказами на підтвердження існування дійсних, істотних обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду з позовом в частині позовних вимог у період з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року.

Позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду наведено лише посилання на практику Верховного Суду щодо не обмеження будь-яким строком звернення до суду до 19.07.2022 року, але в цій частині вимог, а саме за період з 01.03.2018 року по 02.08.2021 року та з 29.03.2022 року по 18.07.2022 року, суд і не залишав позов без руху по строку звернення.

Обставини, які позивач вважає поважними і об`єктивними не наведено, жодного доказу на їх існування позивачем не надано.

Що стосується проходження позивачем військової служби у період з 29.03.2022 року по 31.12.2024 року як підставу для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, суд звертає увагу на наступне.

У постанові від 29.11.2024 року у справі № 120/359/24 Верховний Суд сформував наступний правовий висновок щодо застосування положень статей 122 та 123 КАС України у правовідносинах, пропуск процесуального строку у яких пов`язаний саме з призовом по мобілізації до Збройних Сил України для виконання конституційного обов`язку із захисту суверенітету і незалежності Держави Україна: "...Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку."

Як встановлено судом згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.03.2022 року № 43, позивача призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією з 29.03.2022 року та направлено для проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.12.2024 року № 272 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято з усіх видів грошового забезпечення.

Місцем розташування відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 є місто Миколаїв, який є обласним центром, де проживає позивач, і який згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004, з 11.11.2022 року не відноситься до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Позивач будь-яких доказів того, що він відряджався або перебував під час виконання службових обов`язків за межами міста Миколаєва, до суду не подав.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у період з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року позивач не був обмежений у доступі до правової допомоги, мав можливість займатися особистими справами, зокрема ініціювати судові спори.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 наголосив, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Також Верховний Суд зазначив, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Отже, звернення до суду майже через 2 роки в частині позовних вимог у період з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року, зумовлено власною пасивною поведінкою позивача.

Жодних доказів, які б свідчили про наявність істотних обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення з цим позовом до суду позивачем не надано, а наведені ним у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду обставини щодо пропуску такого строку вказують лише на те, що позивач допустив умисне зволікання з реалізацією наданого йому права на судовий захист.

Отже, із змісту матеріалів справи та заяви про поновлення строку звернення до суду, не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неповажність підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, маються підстави для повернення позовної заяви в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення нарахування та виплати щомісячної індексації грошового забезпечення за перiод з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року 4 463,15 грн. щомісяця відповідно до абзацiв 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходiв населення, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України вiд 17.07.2003 року № 1078; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити щомісячну iндексацiю грошового забезпечення за перiод з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року 4 463,15 грн. щомісяця відповідно до абзацiв 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходiв населення, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України вiд 17.07.2003 року № 1078.

При цьому, згідно ч. 8 вказаної статті повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищезазначеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, визнавши зазначені в ній причини пропуску строку неповажними.

2. Позовну заяву в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення нарахування та виплати щомісячної індексації грошового забезпечення за перiод з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року 4 463,15 грн. щомісяця відповідно до абзацiв 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходiв населення, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України вiд 17.07.2003 року № 1078; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити щомісячну iндексацiю грошового забезпечення за перiод з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року 4 463,15 грн. щомісяця відповідно до абзацiв 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходiв населення, затвердженого постановою Кабінету Miністрів України вiд 17.07.2003 року № 1078, повернути.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз