Справа № 160/26861/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.
за участі секретаря судового засіданняВолок А.О.
представника позивача представника відповідача-1 представника відповідача-2 представника третьої особи Беззубкін С.М., Кошарської А.Ю., Сухотської К.В., Гусарова В.О
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м.Києві, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест Х» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
08 жовтня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в особі представника Беззубкіна Сергія Михайловича до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з вимогами:
Позов не відповідав вимогам ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 був залишений без руху. На виконання вимог ухвали позивач 28.10.2024 надав відповідну заяву та виправив вказані недоліки у встановлений судом строк.
Ухвалою суду від 30.10.2024 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Також, через систему «Електронний суд» від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшов відзив який за своїм змістом аналогічний попередньому відзиву.
14.11.2024 через систему «Електронний суд» від представника Головного управління ДПС у м. Києві до суду надійшов відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що твердження стосовно незаконності наказу за відсутності вказаних необхідних даних та підстав проведення фактичної перевірки відповідно спростовуються тим, що відповідна інформація міститься в додатках до наказу, які являються невід`ємною частиною наказу. Також зазначає, що підставами для проведення фактичної перевірки, що зазначені у наказі, є здійснення ГУ ДПС у м.Києві податкового контролю та заходів щодо виявлення порушень законодавства у сфері здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій та наявності ліцензій, свідоцтв. Наголошує, що позивач мав право не допустити працівників контролюючого органу до проведення перевірки, тобто саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необгрунтованність її призначення та проведення, при цьому реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованного (надумку платника податків) податкового контролю щодо себе. Допустивши працівників контролюючого органу до перевірки позивач фактично погодився з її проведенням. При цьому враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах за актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для таких платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.
26.11.2024 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких надає пояснення щодо процесуального строку.
24.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначає про встановлені порушення за результатами перевірки та наводить статті якими передбачена відповідальність за встановлені порушення.
22.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТ Х» до суду надійшли пояснення по справі, в яких зазначає, що «30» листопада 2023 року між ТОВ «ФОРЕСТ Х» та ФОП ОСОБА_3 був укладений договір на продаж товару в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». За умовами вказаного договору ФОП ОСОБА_4 передавала на реалізацію підприємству товари - аксесуари та комплектуючі для електронних сигарет і систем нагрівання тютюну, для їх подальшого продажу кінцевим споживачам в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить ТОВ «ФОРЕСТ Х». Згідно відомостей бухгалтерського обліку ТОВ «ФОРЕСТ Х» станом на 19 лютого 2024 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , знаходився товар ФОП ОСОБА_5 за переліком та у кількості, що відображені у відповідному звіті. Також зазначає, що 19 лютого 2024 року реалізацію товару в зазначеному магазині здійснювала працівник ТОВ «ФОРЕСТ Х» ОСОБА_2 , який працює в ТОВ «ФОРЕСТ » за основним місцем роботи на умовах повної зайнятості на посаді продавця непродовольчих товарів з 19.01.2024, про що підприємство подавало до ГУДПС у місті Києві відповідне Повідомлення та звітність про нарахування заробітної плати. Зазначає, що ТОВ «ФОРЕСТ Х» розмістило магазин «Вейп Бар» за адресою: м. Київ, пр. М.Бажана,38, на підставі договору оренди №30/10/23 від 30.10.2023 у ТРЦ «Клевер». Також, ТОВ «ФОРЕСТ Х» шляхом подання звіту за формою 20-ОПП повідомляло ГУ ДПС у місті Києві про розміщення власного магазину «Вейп Бар» за адресою: м. Київ, проспект Миколи Бажана,38. Окрім цього, станом на 19 лютого 2024 року ТОВ «ФОРЕСТ Х» мало діючу Ліцензію на право Роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах для здійснення їх продажу у магазині «Вейп Бар» за адресою: м. Київ, проспект Миколи Бажана, 38. Додатково повідомляє, що ГУ ДПС у місті Києві проводило фактичну перевірку магазину «Вейп Бар» за адресою: м. Київ, проспект Миколи Бажана, 38, що підтверджує копіями Направлень на перевірку та Акта фактичної перевірки ТОВ «ФОРЕСТ Х», які додаються.
В судовому засіданні 04.02.2025 представник позивача вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити посилаючись на доводи наведені у позові та додаткових поясненнях.
Представник Головного управління ДПС у м. Києві проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи наведені у відзиві та додаткових поясненнях.
Представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи наведені у відзиві та додаткових поясненнях.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити посилаючись на доводи наведені у поясненнях.
Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як підприємець з 14.10.2022 у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Основним видом господарської діяльності є: 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах (основний); 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.
Наказом Головного управління ДПС у м. Києві №887-п від 15.02.2024 було призначено проведення фактичної перевірки платників податків/об`єктів, зазначених у додатках 1-30, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки).
Згідно з додатком 3 до зазначеного Наказу перевірка здійснювалась відносно ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 з 19 лютого 2024 року тривалістю не більше 10 діб.
Перед початком перевірки було проведено контрольно-розрахункову операцію з купівлі електронної сигарети «ELFBAR 1500» 1 шт. за ціною 320,00 грн.
За результатами перевірки встановлено порушення:
- п.1, 2, ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) проведення розрахункової операції з продажу товарів через РРО, без роздрукування відповідного розрахункового документа встановленої форми на загальну суму 320,00 грн;
- п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) порушення порядку ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки перебували на місці їх реалізації на суму 173791,00 грн.;
- абз. 4 п. 63.3 ст. 63, с. 44 Податкового кодексу України неподання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою 20-ОПП;
- п.85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
На підставі висновків акту перевірки податковим органом складені наступні податкові повідомлення-рішення:
Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернулась з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції на час спірних відносин).
Пунктом 19-1.1 статті 19-1 ПК України передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції: 19-1.1.4. здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; 19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.
Згідно з пунктами 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 61 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Статтею 80 ПК України передбачений такий порядок проведення фактичної перевірки:
80.1. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
80.4. Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
80.5. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
80.7. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Статтею 81 ПК України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок:
81.1. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
81.3. Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.
Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).
Згідно з пп.20.1.11 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.
Суд наголошує, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності передбачених пунктом 80.2 ст.80 ПК України підстав для її проведення (правова підстава) та пред`явлення документів, визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України (формальна підстава).
Податковий кодекс України пов`язує початок фактичної перевірки, яка здійснюється без попередження платника податків, але у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції, саме з врученням платнику податків або таким особам під розписку копії наказу про проведення перевірки. Право приступити до проведення фактичної перевірки посадові особи контролюючого органу мають за умови пред`явлення уповноваженій особі платника податку направлень на проведення такої перевірки та своїх службових посвідчень. Невиконання цих вимог не дає посадовим особам контролюючого органу права приступати до проведення фактичної перевірки та дозволяє платнику не допустити їх до проведення перевірки.
Отже, фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві відповідно до рішення керівника контролюючого органу, а саме наказу заступника начальника Головного управління ДПС у м. Києві №887-п від 15.02.2024.
Щодо умов та порядку допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки у відповідності вимог пункту 80.7, ст. 80 тапункту 81.1 ст.81 ПК України.
Так, судом встановлено, що в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, який підставою для проведення фактичної перевірки визначає наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Окрім цього, в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем також покладено пункт 69.27 підрозділу Х «Інші перехідні положення» ПК України, яким зокрема визначено, що фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення; отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Відповідачем в наказі №887-п від 15.02.2024 жодним чином не обґрунтовано, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність (отримання) якої безпосередньо інформації стало приводом для її проведення, окрім як зазначення «обґрунтування» доповідна записка управління фактичних перевірок від 15.02.2024 №346/26-15-07-07-00-12, в наказі відсутні належні посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки. У наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства та на підставі яких відомостей або документів (дата, номер) були встановлені можливі факти сумнівності у діяльності позивача.
Також судом встановлено, що перед початком фактичної перевірки працівники Головного управління ДПС у м. Києві провели контрольну розрахункову операцію з купівлі електронної сигарети «ELFBAR 1500» 1 шт. за ціною 320,00 грн, у ході якої було встановлено, що особа, яка здійснює розрахункові операції продавець ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) здійснив продаж товару без застосування реєстратору розрахункових операцій.
Саме ОСОБА_2 як особі, яка фактично проводила розрахункові операції, посадові особи Головного управління ДПС у м. Києві пред`явили службові посвідчення та направлення на проведення перевірки, а також під розписку вручили копію наказу №887-п від 15.02.2024, так, останнім посадові особи з контролюючого органу були допущені до фактичної перевірки.
Позивач стверджує, що не має жодних правовідносин з ОСОБА_2 , тобто він не є її найманим працівником і не є її представником у будь-якій формі.
Так, долученою до матеріалів справи податковою звітністю ТОВ «ФОРЕСТ Х» за 1 квартал 2024 року підтверджується як нарахування, так і виплата заробітної плати продавцю ОСОБА_2 , за трудовим договором між ТОВ «ФОРЕСТ Х» і ОСОБА_2 та наказом про його прийняття на роботу - перебування в трудових відносинах на посаді продавця ТОВ «ФОРЕСТ Х».
Також, з відповіді ТОВ «ФОРЕСТ Х» на адвокатський запит від 22.11.2024 вих. №6-11/24 встановлено, що 19 лютого 2024 року реалізацію товару в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , здійснював продавець ОСОБА_2 , який працює в ТОВ «ФОРЕСТ Х» продавцем за основним місцем роботи і на умовах повної зайнятості з 19.01.2024.
Отже, зі змісту наказу №887-п від 15.02.2024 вбачається, що останній прийнятий без зазначення конкретних підстав визначених зокрема підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, також з урахуванням того, що перед початком фактичної перевірки працівники Головного управління ДПС у м. Києві провели контрольну розрахункову операцію у особи, яка не перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 та якій посадові особи Головного управління ДПС у м. Києві пред`явили службові посвідчення та направлення на проведення перевірки, а також під розписку вручили копію наказу №887-п від 15.02.2024, суд прийшов до висновку що фактична перевірка проведена без додержання вимог чинного законодавства щодо підстав та порядку проведення таких перевірок та без участі платника податків.
За висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18, контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведенні перевірок, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 ПК України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню».
Вказаний висновок є окремою та самодостатньою підставою для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, що є предметом оскарження в цій справі.
Водночас, з метою дотримання засади офіційного з`ясування всіх обставин та остаточного вирішення спору по суті суд вважає за необхідне розглянути доводи сторін щодо кожного з податкового повідомлення-рішення, які є предметом оскарження.
Як вже встановлено судом, за результатами перевірки контролюючим органом встановлено порушення:
- п.1, 2, ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) проведення розрахункової операції з продажу товарів через РРО, без роздрукування відповідного розрахункового документа встановленої форми на загальну суму 320,00 грн;
- п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) порушення порядку ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки перебували на місці їх реалізації на суму 173791,00 грн.
Закон України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закону України №265/95-ВР) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги;
вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння);
Судом встановлено, що 30.11.2023 між ТОВ «ФОРЕСТ Х» (виконавець) та ФОП ОСОБА_3 (замовник) укладено договір №29/23 на продаж товару в мережі магазинів «Вейп Бар».
Відповідно до пункту 1.1. зазначеного договору замовник зобов`язується передавати товари, визначені цим договором, виконавцю для їх продажу в магазинах виконавця, а виконавець зобов`язується приймати товари на реалізацію та за обумовлену цим договором винагороду продавати ці товари третім особам.
Предметом цього договору є такі товари: комплектуючі та аксесуари для електронних сигарет та пристроїв нагрівання тютюну.
Найменування, кількість, часткове співвідношення за номенклатурою, ціна Замовника на товари та інші характеристики товарів, що поставляються на реалізацію за цим Договором, визначаються у видаткових накладних на певну партію товару (або у Специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього Договору:
Замовник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченим чинним законодавством України.
Товари повинні відповідати загальним критеріям якості для цього типу товарів.
Товари повинні бути упаковані Замовником таким чином, щоб не допустити пошкодження (псування) та (або) знищення його під час поставки до прийняття товару Виконавцем.
Реалізація товару здійснюється Виконавцем через мережу власних магазинів «Вейп Бар» на всій території України. Перелік магазинів Виконавця, що будуть залучені для реалізації товару Замовника визначається Сторонами в Додатках до цього Договору.
Відповідно до пункту 3.1. договору зокрема виконавець зобов`язується у випадку здійснення реалізації товару замовника у безготівковій формі, виконавець застосовує банківський платіжний термінал замовника, налаштований у відповідності до умов цього договору.
Відповідно до пункту 3.2. договору зокрема замовник зобов`язується зазначати найменування та адресу магазину виконавця при застосуванні виконавцем банківського платіжного терміналу замовника під час розрахунку покупцями за товар.
Пунктом 4.1. договору визначено, що товари, передані виконавцю для їх реалізації третім особам, є власністю замовника до моменту їх продажу третім особам (покупцям).
Відповідно до Додатку №1 до договору №29/23 від 30.11.2023 на підставі п.2.6. договору узгодили перелік магазинів виконавця, що будуть залучені для реалізації товару Замовника комплектуючі та аксесуари для електронних сигарет та пристроїв для нагрівання тютюну, а саме: м. Київ, проспект Бажана, 38.
Закон України №265/95-ВР встановлює відповідальність саме за безпосереднє здійснення розрахункових операцій без використання РРО, оскільки в даному випадку ФОП ОСОБА_4 (замовник) не бере участі в процесі розрахунків із покупцями, останній не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого пунктами 1, 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР.
Фактичне проведення операцій із продажу, включно з обліком товарних запасів, відбувається у рамках діяльності ТОВ «ФОРЕСТ Х» (виконавця), який здійснює процес реалізації товарів за договором.
Облік товарних запасів, який встановлюється законодавством, має бути організований у того суб`єкта господарювання, який фактично здійснює продаж і приймає товари на реалізацію.
Оскільки всі операції, пов`язані з продажем, проводяться виконавцем через його мережу магазинів, саме виконавець несе відповідальність за ведення належного обліку товарних запасів.
Таким чином, оскільки ФОП ОСОБА_1 не здійснює продаж товару безпосередньо кінцевим споживачам, розрахункові операції проводяться магазинами виконавця обов`язок забезпечення відповідності розрахункових документів фіскальним вимогам покладено на виконавця.
Також, відповідальність за порушення ведення обліку товарних запасів, встановленого законодавством, не може бути застосована до ФОП ОСОБА_1 , оскільки за такої організації відносин порушення у сфері обліку належить суб`єкту господарювання, який безпосередньо здійснює торгову діяльність ТОВ «ФОРЕСТ Х».
Окрім того, за результатами перевірки контролюючим органом також було встановлено наступні порушення, а саме:
-абз. 4 п. 63.3 ст. 63, с. 44 Податкового кодексу України неподання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою 20-ОПП;
- п.85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме: ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Однак, з огляду на те, що 30.11.2023 між ТОВ «ФОРЕСТ Х» та ФОП ОСОБА_3 укладено договір №29/23 на продаж товару в мережі магазинів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ФОРЕСТ Х» здійснювало реалізацію зазначених товарів через мережу своїх магазинів, серед яких є магазин за адресою м. Київ, проспект Бажана, 38, відповідальність за виконання обов`язків із подання повідомлення за формою 20-ОПП та належного надання документів за предметом перевірки покладено на суб`єкта, який фактично здійснює торгову діяльність, а саме ТОВ «ФОРЕСТ Х».
В даному випадку ФОП ОСОБА_1 виступає виключно як постачальник товару, а не як суб`єкт, що веде облік чи здійснює торговельні операції.
Також довідкою за формою 20-ОПП підтверджується, що за адресою фактичної перевірки, а саме: АДРЕСА_1 , розміщений магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить підприємству ТОВ «ФОРЕСТ Х».
Окрім того, як вже встановлено судом, фактична перевірка здійснювалась без присутності посадових осіб ФОП ОСОБА_1 , що в свою чергу унеможливлює надання останнім посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Однак, як вже було встановлено судом, за адресою фактичної перевірки, а саме: м. Київ, проспект Бажана, 38, розміщений магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить підприємству ТОВ «ФОРЕСТ Х», доказами наявними в матеріалах справи підтверджується, що саме ТОВ «ФОРЕСТ Х» здійснювало господарську діяльність з продажу товарів.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 8721,55 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією №865 від 21.10.2024.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягає пропорційному стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Головного управління ДПС у м. Києві.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 10.02.2025 по 14.02.2025 на навчанні повний текст рішення суду складений 17 лютого 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков