Справа № 601/232/25
Суддя: Шульгач Н. М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/232/25
Провадження № 2-а/601/40/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Шульгач Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування вимог вказує, що 16 грудня 2024 року відносно нього була винесена постанова №891 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 17 000 грн. З данною постановою не згідний, вважає її незаконною.14.10.2024 у відділенні АТ «Укрпошта» позивачеві було вручено повістку ІНФОРМАЦІЯ_2 по якій він мав з`явитися 15.10.2024 об 11:00 год. Позивач надіслав відповідачу повідомлення про неможливість прибуття у строк, визначений у повістці та протягом семи днів після цього з поважних причин від 15.10.2024. Всі необхідні дані військового обліку ним уточнено вчасно. Крім того, він має право на відстрочку, передбачене ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та відповідно наміру ухилятись від відповідача він не мав. Просить постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 22.01.2025 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзиву не надіслав.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» направлявся рекомендований лист з повідомленням, який містив у собі повістку №330363 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку позивач отримав особисто 14.10.2024.

Згідно повістки №330363 ОСОБА_1 необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 15.10.2024 о 11 год. 00 хв. для уточнення даних.

15.10.2024 року ОСОБА_1 надіслано на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлення про неможливість прибути у строк, визначений у повістці, та протягом семи днів після цього з поважних причин. На підтвердження даних обставин надано копію висновку про тимчасову непрацездатність №В763-С6АХ-СВА9-38МК від 15.10.2024. Повідомлення надіслано відповідачу 15.10.2024 на електрону адресу, а також засобами поштового зв`язку, яке відповідач отримав 22.10.2024.

15.10.2024 позивачем подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання йому довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки він є особою, яка на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації як такий, на утриманні якого перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №510 від 11 грудня 2024 року, вбачається, що 11.12.2024 близько 10 год. 30 хв ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 05.10.2024 у відповідності до вимог ПКМ України №560 від 18.05.2024 за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» направлявся рекомендаційний лист з повідомленням, який містив у собі повістку №330363 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.10.2024. Поштове відправлення отримане особисто. На визначену дату і час ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив правила військового обліку, затвердженні Постановою КМУ від 07.12.2016 року №921 та віж 30.12.2022 року №1487 .

Згідно постанови №891 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 16.12.2024 накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000 грн.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 20.05.2024 ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Згідно довідки Резерв + сформованої 12.07.2024, ОСОБА_1 має відстрочку до 07.02.2025 та підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дані уточнено 12.07.2024.

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Згідно ч.6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч.4 ст. 159 КАС України).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щододоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами, якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, щосуперечить вказанійвище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за обставин, що викладених в оскаржуваній постанові представником відповідача до суду не надано. Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, зокрема, які свідчили б про вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення має бути складений не пізніше ніж через 24 години з моменту виявлення порушення.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №510 від 11 грудня 2024 року ОСОБА_1 згідно повістки мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.10.2024 року та на визначену дату не прибув, що підтверджує факт виявлення порушення. Строк у 24 години минув задовго до оформлення протоколу, який був складеним лише 11 грудня 2024 року. Отже, складання протоколу є незаконним і суперечить вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Крім того, суд вважає, що позивач 15.10.2024 не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_3 з поважної причини, оскільки перебував на лікарняному, що підтверджується медичним висновком про тимчасову непрацездатність №В763-С6АХ-СВА9-38МК.

Судом встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 користується правом на відстрочку до 07.02.2025 на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується довідкою Резерв+.

Таким чином, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт свідомого, умисного ухилення від виконання обов`язків військового обліку позивачем. Відповідачемне враховано право на відстрочку, передбачене ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а складання протоколу поза межами строків, встановлених ст. 256 КУпАП, порушує принцип законності.

Крім того, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушенн від 16 грудня 2024 року вбачається, що накладено штраф на ОСОБА_1 в сумі 17000 грн. Однак в резолютивній частині постанови не зазначеноно статті за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності, а також висновки про винуватість цієї особи, що порушує принцип правової визначеності.

За даних обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 891 від 16 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збіру розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Н. М. Шульгач