Справа № 200/4509/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року справа №200/4509/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/4509/24 (головуючий суддя у І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті згідно частини 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсії у розмірі 195 046,82 гривень, що підлягала виплаті за життя померлому чоловіку ОСОБА_2 , пенсіонеру МВС за вислугу років;

- стягнути в порядку частини 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсію у розмірі 195 046,82 гривень, що підлягала виплаті померлому чоловіку ОСОБА_2 , пенсіонеру МВС за вислугу років.

В обґрунтування позову зазначила, що є вдовою померлого ОСОБА_2 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років МВС. За життя ОСОБА_2 на виконання рішень судів відповідачем нарахована, але не виплачена заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 195 046,82 грн. На звернення щодо виплати виниклої заборгованості відповідач безпідставно відмовив.

Такі дії відповідача є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті сум пенсійних виплат, що підлягали виплаті за життя померлому ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 наявну заборгованість з пенсійних виплат у сумі 195 046 (сто дев`яносто п`ять тисяч сорок шість) грн 82 коп., що підлягала виплаті померлому ОСОБА_2 .

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

За приписами частини 3 статті 61 Закону № 2262 суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Шестимісячний строк, встановлений статтею 61 Закону № 2262, є пресічним, тобто у разі звернення після означеного терміну виплата недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера не здійснюється. Основною умовою для отримання сум недоодержаної пенсії є: відповідне звернення до уповноваженого органу Пенсійного фонду України, де померлий пенсіонер перебував на обліку на день його смерті не пізніше 6 місяців після смерті.

Зважаючи на наведені вище положення статті 61 Закону № 2262 для отримання недоодержаної померлим пенсії позивач повинен був звернутися до Головного управління з відповідною заявою. Однак позивач до Головного управління у означений вище строк не звернувся, тому відсутні підстави для проведення відповідних виплат та задоволення позовних вимог.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.04.1988 була одружена з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мешкала разом з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із довідкою № 01-20/341-388 від 23.12.2023.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.12.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 64 роки.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених від військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 200/12961/21, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Донецькій області та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 33/25-1938 від 19.07.2021.

На виконання рішення суду в липні 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нарахувало заборгованість з невиплаченої з 01.12.2019 по 31.07.2022 пенсії в загальній сумі 167 004,24 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 200/3698/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Донецькій області та зобов`язано нарахувати та виплати з 01.08.2022 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 гривень згідно з постановою КМ України № 713 від 14.07.2021.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Донецькій області відновило виплату щомісячної доплати з 01.12.2023, однак заборгованість, що виникла з невиплаченої частини пенсії в розмірі 32 000,00 гривень не виплатило.

28.12.2023 позивача перевели з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника по лінії МВС.

09.05.2024 позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої ОСОБА_2 за життя пенсії в порядку статті 61 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року з додатком копій необхідних документів.

Листами від 30.05.2024 відповідач повідомив про можливість виплати коштів позивачу на підставі статті 379 КАС України, а саме заміни сторони виконавчого провадження.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов врахував здійснення позивачем всіх залежних від неї дій, спрямованих на отримання відповідних виплат у межах встановлених шести місяців після смерті пенсіонера, відсутність документів, які б свідчили про здійснення виплати цієї суми померлому чоловіку позивача або позивачу та дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у виплату позивачу суми недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_2 та наявність правових підстав для виплати суми пенсії померлого чоловіка, що була нарахована на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду у справах № 200/12961/21, № 200/3698/23 в загальному розмірі 195 046,82 грн, але залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 61 Закону № 2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Наведенні приписи Законів України № 2262-ХІІ та № 1058-IV узгоджуються із приписами статті 1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Абзацом 3 пункту 4 цього Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті (абзац 3 пункту 2.26 розділу II Порядку № 22-1).

Форма цієї заяви затверджено додатком № 4 до зазначеного Порядку.

Згідно з пунктом 9 розділу II «Документи, які необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший та виплати пенсії, допомог» Порядку 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є вдовою померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та у межах 6 місячного строку 09.05.2024 надала заяву про виплату неодержаної ним пенсії.

В матеріалах справи наявна заява позивача, якою повідомлено відповідача про намір отримати недоотриману пенсію померлого чоловіка. Зазначена заява містить всі необхідні реквізити, що визначені у затвердженій додатком № 4 до Порядку № 3-1 формі заяви. До заяви додані документи, що підтверджують родинні заявки із померлим - свідоцтво про одруження та паспортні відомості заявника; смерть пенсіонера - свідоцтво про смерть та документи, що містять банківські реквізити, на які відповідач має виплатити суму недоотриманої померлим пенсію. Тобто, позивачем вчинено всі залежні від неї дії, вчинення яких передбачено законодавством, для отримання неотриманої за життя померлим пенсії.

Листом відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Донецькій області від 30.05.2024 на звернення позивача підтверджена загальна сума заборгованості померлого 195 046,82 грн.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною 1 статті 52 Закону № 1058-IV та частиною 1 статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина 2 статті 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Судами встановлено, що позивачем заявлені вимоги про виплату позивачу недотриманої пенсії її померлим чоловіком до їх включення до складу спадщини, а тому заміна сторони у виконавчому провадженні, про яку зазначає відповідач, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 01.05.2023 у справі № 520/926/21 та від 21.11.2023 у справі № 420/25799/21.

Відтак, оскільки позивачем не пропущено встановлений чинним законодавством шестимісячний строк звернення до пенсійного органу з заявою про виплату суми пенсії, що належала її чоловіку та відсутність документів, які б свідчили про здійснення виплати цієї суми померлому чоловіку позивача або позивачу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність відмови відповідача у виплату позивачу суми недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_2 та наявність правових підстав для виплати суми пенсії померлого чоловіка, що була нарахована на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду у справах № 200/12961/21, № 200/3698/23 в загальному розмірі 195046,82 грн, але залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/4509/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/4509/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 19 лютого 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар