Справа № 400/8064/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 р. справа № 400/8064/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005,

провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.24 р. № 0-1410-UA0048763, № 0-1410-UA0048763

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 15.07.24 р. № 0-1410- НОМЕР_1 та № 0-1410-UA0048763.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки нежитлова будівля є телятником, яка в свою чергу не може бути об`єктом оподаткування згідно з п. «ж» п. 266.2 ст. 266 ПК України, адже використовується безпосередньо в сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським виробником фермерським господарством «Мамалиженко В.М.», засновником якого є позивач.

Відповідач надав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову. За даними податкового обліку позивач не зареєстрований як фізична особа-підприємець, а є засновником фермерського господарства «Мамалиженко В.М.», в відомостях про об`єкти оподаткування якого відсутня інформація про вищезазначені об`єкти нерухомого майна, а також основним видом діяльності є 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Позивачу на праві приватної власності належать об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля «Телятник» за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування, актом оцінки.

Позивач є засновником фермерського господарства «Мамалиженко В.М.», яке створено та діє з метою вирощування, переробки і реалізації сільськогосподарської продукції, в т. ч. зернових та олійних культур.

Позивач отримав податкові повідомлення-рішення:

- від 15.07.24 р. № 0-1410-UA0048763, яким на підставі підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ), за 2022 р., в сумі 73 349,25 грн;

- від 15.07.24 р. № 0-1410-UA0048763, яким на підставі підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ), за 2021 р., в сумі 45 138 грн.

У позові позивач зазначив, що об`єкти нерухомого майна використовуються ним безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарським виробником та відносяться до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються ним в оренду, лізинг, позичку.

Державний класифікатор будівель та споруд ДК018-2000 передбачає, що код « 1271» "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, зокрема зерносховища, склади.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки входить до складу податку на майно (ст. 265 Податкового кодексу України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України). Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України).

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1. ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. ж п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Правовий аналіз цієї норми зумовив висновок, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Згідно з ДК 018-2000, до групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127) належить клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271), який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

Одночасно, клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» охоплює такі підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Отже, нежитлова будівля, яка належать позивачу на праві власності, а саме телятник, з урахуванням їх класифікаційних ознак та функціонального призначення згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 відносяться до підкласу 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту - платнику.

Разом з тим, сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме споруди сільськогосподарських товаровиробників не може бути підставою для звільнення від оподаткування.

Законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності), а й з фактичним використанням цієї будівлі у сільськогосподарській діяльності.

Таким чином, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати, є правовий статус будівлі та використання цієї будівлі за її призначенням.

Судом встановлено, що будівлю телятник віднесено до підкласу 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення» та використовуються позивачем у сільському господарстві через ФГ «Мамалиженко В.М.», тобто в даному випадку зазначена будівля не є об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 10.04.20 р. у справі № 823/1751/17, від 24.04.20 р. у справі № 540/2206/19, від 17.02.21 р. у справі № 820/3707/17, від 29.07.21 р. № 620/3530/18.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, позов належить задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовим витратами у справі є судовий збір, який позивач сплатив у розмірі 969 грн., доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.

З урахування задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ), задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.07.24 р. № 0-1410- НОМЕР_1 та № 0-1410-UA0048763.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз