Справа № 380/18791/24
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

18 лютого 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР-БУД ТРЕЙД» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості,-

в с т а н о в и в:

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР-БУД ТРЕЙД» (81134, Львівська область, Пустомитівський район, с. Липники, вул. Угрина, 17; ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1; ) із вимогами:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400048/2 від 06.03.2024; №UA209000/2024/000147/2 від 26.03.2024; №UA209000/2024/000148/2 від 26.03.2024; №UA209000/2024/000204/2 від 23.04.2024; №UA209000/2024/000210/2 від 25.04.2024; №UA209000/2024/400074/2 від 14.05.2024; №UA209000/2024/000344/2 від 05.07.2024; №UA209000/2024/000381/2 від 15/07/2024.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.02.2025 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/400048/2 від 06.03.2024; UA209000/2024/000147/2 від 26.03.2024, №UA209000/2024/000204/2 від 23.04.2024, №UA209000/2024/000210/2 від 25.04.2024, №UA209000/2024/400074/2 від 14.05.2024, №UA209000/2024/000344/2 від 05.07.2024, №UA209000/2024/000381/2 від 15/07/2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Львівської митниці (за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР-БУД ТРЕЙД» (судовий збір в сумі 2569 (дві тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 30 копійок.

13.02.2025 за вх.№11787 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі. Просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати по розгляду справи 55670,00 гривень.

Позивач мотивує подану заяву про постановлення додаткового рішення по справі так як судом не розглянуто заяву від 31.10.2024 про стягнення судових витрат при постановленні рішення по справі. Заява подана до суду 31.10.2024 про стягнення витрат, і обґрунтовує доцільність задоволення такої, оскільки понесено витрати на переклад доказів долучених до матеріалів справи.

Представники сторін в засідання суду 17.02.2025 по заяві про ухвалення додаткового судового рішення не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

З огляду на неявку сторін та не повідомлення про причини такої неявки, суд ухвалив розгляд заяви здійснювати в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Так, із заяви про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено, що позивач в обґрунтування поданої заяви зазначив, що окрім сплаченого судового збору, позивач поніс витрати пов`язані з перекладом та нотаріальним посвідченням перекладу документів, що є доказами у справі на загальну суму 55670,00 гривень. Ці судові витрати підтверджуються актом приймання-передачі наданих послуг, рахунками на оплату, платіжними інструкціями. Позивач вважає такі витрати співмірними зі складністю надання послуг перекладу, обсягом документів, що підлягали перекладу.

Частиною 5 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, перекладач допускається ухвалою суду за клопотанням учасника справи або призначається з ініціативи суду.

З аналізу наведених вище правових норм слідує, що залучення перекладача до участі в адміністративному судочинстві здійснюється виключно ухвалою суду на підставі клопотання учасників справи або з ініціативи суду.

Втім, у ході судового розгляду цієї справи питання щодо залучення перекладача судом не вирішувалося, а тому витрати на переклад документів без залучення перекладача не можуть вважатися витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Крім того, згідно зі ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Таким чином, витрати позивача на переклад документів на українську мову та нотаріальне посвідчення тексту перекладу, фактично зумовлені виконанням позивачем вимог митних формальностей, а тому не можуть вважатись судовими витратами, які пов`язані із розглядом даної справи. Окрім того, позивач і зазначає, що судочинство здійснюється державною мовою і відповідно судом досліджуються докази у підтвердження заявлених вимог позивачем українською мовою. При дослідженні доказів суд надавав оцінку таким у перекладі на українську мову і Рішення суду ґрунтується на поданих доказах. У випадку не взяття до уваги долучених доказів у перекладі на українську мову, може й стати підставою для ухвалення протилежного рішення (постанови) суду.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у запереченні на клопотання про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із залученням перекладача.

Аналогічне правозастосування наведено Восьмим апеляційним адміністративним судом у постановах від 01.02.2023 у справі № 380/5582/22, від 24.07.2024 у справі №380/19182/23 та від 11.09.2024 у справі № 380/8093/24.

Щодо необхідності постановлення додаткового рішення позивач зазначає, судом не надано оцінку поданій заяві про стягнення витрат на переклад, то суд зазначає, що докази долучені оцінені судом і прийняті, і в рішенні є покликання на такі (тобто документи у підтвердження, що слугували прийняттю рішення про коригування митної вартості суд оцінював у перекладі на українській мову) і суд не вбачає додаткового навантаження на позивача щодо понесення таких витрат по розгляду справи, так як докази долучаються українською мовою. Позивач вільний у виборі долучення доказів на підтвердження викладеного у позовній заяві.

Частиною 4, 5 ст. 252 КАС України встановлено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна