Справа № 280/116/25
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 лютого 2025 року о/об 14 год. 30 хв.Справа № 280/116/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Казахстані з 01.01.1992 по 07.02.1994, з 08.02.1994 по 07.07.1994, з 19.07.1994 по 12.07.1996 та з 25.09.1996 по 16.03.1998; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 25.11.2024 зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Казахстані з 01.01.1992 по 07.02.1994, з 08.02.1994 по 07.07.1994, з 19.07.1994 по 12.07.1996 та з 25.09.1996 по 16.03.1998 та з 19.03.2024.

У позовній заяві зазначено наступне: «… З 25.11.2024р. ОСОБА_1 (далі по тексту Позивачка) призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту - Відповідач) не було зараховано до загального страхового стажу Позивачки періоди роботи в Казахстані з 01.01.1992р. по 07.02.1994р., з 08.02.1994р. по 07.07.1994р., з 19.07.1994р. по 12.07.1996р. та з 25.09.1996р. по 16.03.1998р. 02.12.2024р. Позивачка звернулась до Відповідача із відповідним листом щодо зарахування до загального страхового стажу вищезазначених періодів роботи Позивачки у Казахстані. 12.12.2024р. Відповідачем було надано відповідь №21341-21212/Б-02/8-0800/24, відповідно до якої вищезазначені періоди роботи Позивачки у Казахстані не зараховані до загального страхового стажу, оскільки з 19.06.2023р. обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних республік, та врахування на їх території заробітної плати здійснюється відповідно до законодавства України з урахуванням двохсторонніх угод/договорів. Відповідно з Казахстаном такий договір відсутній. Позивачка вважає вищезазначені дії Відповідача по не зарахуванню до загального страхового стажу Позивачки періоди роботи в Казахстані з 01.01.1992р. по 07.02.1994р., з 08.02.1994р. по 07.07.1994р., з 19.07.1994р. по 12.07.1996р. та з 25.09.1996р. по 16.03.1998р. протиправними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства України, виходячи з наступного. … Так, до страхового стажу Позивачки не зараховано періоди роботи Позивачки в Казахстані з 01.01.1992р. по 07.02.1994р., з 08.02.1994р. по 07.07.1994р., з 19.07.1994р. по 12.07.1996р. та з 25.09.1996р. по 16.03.1998р., у зв`язку із відсутністю між Україною та Казахстаном відповідної угоди/договору. Одним з міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та Казахстан. Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. За постановою КМУ від 29.11.2022р. №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» Україна вийшла з Угоди про гарантії. Постанова набрала чинності 02.12.2022р. Згідно п. 2 ст. 13 Угоди про гарантії, пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають. Отже, положення відповідного міжнародного договору розповсюджуються на питання, пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних з їх перерахунком. Таким чином, існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного суду від 06.07.2020р. у справі №345/9/17. Отже, при прийнятті рішення щодо зарахування чи відмови в зарахуванні страхового стажу певних періодів роботи, орган пенсійного фонду повинен враховувати норми законодавства України, в сукупності з нормами законів тієї країни, на території якої працювала в спірний період роботи особа, яка звернулась за призначенням пенсії або ж перерахунком пенсії. Сама лише несплата страхових внесків, не може бути підставою для відмови в зарахуванні такого стажу. Крім того, на час набуття Позивачкою трудового стажу у спірний період, вказана Угода була чинною для України, відтак підлягає застосуванню до даних правовідносин. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким чином, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення. Правовідносини у галузі пенсійного забезпечення між Україною та 10 країнами Співдружності Незалежних Держав, у тому числі з російською федерацією, здійснювались на підставі Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Звертаємо увагу суду, що відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода) пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають. Для визначення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання чинності Угодою. Обчислення пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу (стаття 6 Угоди). 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року № 2783-ІХ. Згідно положень статті 13 названої Конвенції документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. Отже з 23 грудня 2022 року дія Конвенції про правову допомогу у правовідносинах з Республікою Казахстан не застосовується. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних державах, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів. На сьогодні такі двосторонні угоди/договори в галузі пенсійного забезпечення укладені з Азербайджанською Республікою, Республікою Грузія, Республікою Молдова. Пенсії громадянам, які проживали/працювали на території Республіки Казахстан, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території Республіки Казахстан по 31.12.1991 (лист Міністерства соціальної політики від 12.01.2023 № 411/0/2-23/54). Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року. До страхового стажу не зараховано періоди роботи в Республіці Казахстан з 01.01.1992 по 07.02.1994, з 08.02.1994 по 07.07.1994, з 19.07.1994 по 12.07.1996, з 25.09.1996 по 16.03.1998 та з 19.03.2024 оскільки з 19.06.2023 для України припинено дію Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, у зв`язку з чим до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території Республіки Казахстан по 31.12.1991. Враховуючи наведене, підстави для врахування періодів роботи в Республіці Казахстан з 01.01.1992 по 07.02.1994, з 08.02.1994 по 07.07.1994, з 19.07.1994 по 12.07.1996, з 25.09.1996 по 16.03.1998 та з 19.03.2024 - відсутні. … Отже, згідно чинного законодавства функції по призначенню, перерахунку і виплаті пенсій покладені саме на Пенсійний Фонд України, який здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління. Враховуючи усе наведене вище вважаємо, що відповідач, відмовляючи в зарахуванні періодів роботи в Республіці Казахстан, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо. …».

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Судом вивчено відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Відповідно до Паспорта громадянина України НОМЕР_2 позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У листі ГУ ПФУ в Запорізькій області від 12.12.2024 за №21341-21212/Б-02/8-0800/24 на адресу ОСОБА_1 зазначено: «… Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянуло Ваше звернення та, в межах компетенції, повідомляє. За матеріалами електронної пенсійної справи Вам з 25.11.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058). Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних республік, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів. Відповідно з Казахстаном такий договір відсутній. Згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 06.10.1976 до загального страхового стажу Вам не зараховано періоди роботи в Казахстані з 01.01.1992 по 07.02.1994, з 08.02.1994 по 07.07.1994, з 19.07.1994 по 12.07.1996, з 25.09.1996 по 16.03.1998, оскільки при призначенні пенсії громадянам, які працювали на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, стаж можливо зарахувати по 31.12.1991 рік. З датою виплати, розміром та складовими пенсійної виплати Ви можете ознайомитися в особистому кабінеті на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України (https://portal.pfu.gov.ua) в пункті «Моя пенсія». Для вирішення індивідуальних питань радимо телефонувати за безкоштовним номером «гарячої лінії» - 0800-609-580. У разі незгоди з відповіддю Ви маєте право на оскарження до Пенсійного фонду України або в судовому порядку. …».

Судом досліджено всі документи наявні у даній адміністративній справі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з зазначеного вище та викладеного нижче.

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

У ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. 2.Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору. …».

У ст.24-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «1.Періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 2.Періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави і неможливості документального підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди особа повідомляє про це органи Пенсійного фонду в заяві про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії. …».

Як зазначено у ч.1 ст.26-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі відсутності необхідного страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою статті 26 цього Закону, для визначення права на призначення пенсії за віком включаються періоди роботи особи в іншій державі (за наявності) у календарному обчисленні, за умови зарахування таких періодів роботи до страхового стажу (стажу роботи) згідно із законодавством відповідної держави. Порядок підтвердження та зарахування таких періодів роботи до страхового стажу (стажу роботи) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.5-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності з 1 січня 1992 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення" за межами України в державах, які входили до складу колишнього Союзу РСР, зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, Закон України від 25.04.2024 за №3674-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання питання обчислення страхового стажу та пенсійного забезпечення" набрав чинності 23.06.2024.

У ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено: «Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. … У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).».

Відповідно до ст.1 «Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», вчиненої 13.03.1992 у м.Москві, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

У ст.6 «Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», вчиненої 13.03.1992 у м.Москві, зазначено: «1. Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. 2. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. 3. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії».

Згідно з ст.12 «Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», вчиненої 13.03.1992 у м.Москві, ця Угода набуває чинності з моменту її підписання.

Вказана «Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», вчинена 13.03.1992 у м.Москві, була підписана, зокрема Україною та Республікою Казахстан.

Разом із цим, у постанові Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» зазначено: «Кабінет Міністрів України постановляє: 1. Вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. …».

За ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.

Враховуючи наведені та інші норми права, обставини справи, суд вважає, що позивачу має бути зараховано до стажу роботи/страхового стажу періоди його роботи, зокрема, з 01.01.1992 по 07.02.1994, з 08.02.1994 по 07.07.1994, з 19.07.1994 по 12.07.1996 та з 25.09.1996 по 16.03.1998 у Республіці Казахстан.

На думку суду, у відповідача були у наявності всі необхідні документи для зарахування позивачу до стажу роботи/страхового стажу періоди роботи, зокрема, з 01.01.1992 по 07.02.1994, з 08.02.1994 по 07.07.1994, з 19.07.1994 по 12.07.1996 та з 25.09.1996 по 16.03.1998 у Республіці Казахстан.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача підлягає частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Оскільки права та інтереси позивача були порушені ГУ ПФУ у Запорізькій області, то за рахунок його бюджетних асигнувань мають бути стягнуті на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп. (позовну заяву подано до суду в електронній формі).

При цьому, надмірно сплачений позивачем судовий збір у сумі 242 грн. 24 коп. має бути йому повернутий з Державного бюджету України.

Позивачем у позовній заяві заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 18000 грн. 00 коп.

З приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу у позовній заяві зазначено, зокрема «… Щодо виплат на професійну правничу допомогу: - складання позовної заяви: 6 000 грн.; - складання відповіді на відзив на позовну заяву: 6 000 грн.; - участь у двох судових засіданнях у Запорізькому окружному адміністративному суді: 2х3 000 грн. = 6 000 грн. Таким чином, орієнтовна сума судових витрат на професійну правничу допомогу складає: 18 000 грн. Позивачка зобов`язується надати акти виконаних робіт (наданих послуг) та докази надання грошових коштів тощо у встановленому законом порядку. …».

Згодом, у відповіді позивача на відзив відповідача на позовну заяву позивачем заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7500 грн. 00 коп.

Відповідач заперечував проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

З приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу у відзиві на позовну заяву зазначено, зокрема «… Подані документи до суду такі як: договір про надання правничої допомоги № б/н від 30.12.2024, ордер від 05.01.2025 серія АР №1215690, посвідчення адвоката №001154 дата видачі 29.06.2016. Вказані документи не містять жодного посилання на адміністративну справу, в межах якої заявлені витрати на відшкодування правничої допомоги. Позивачкою документально не підтверджено понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі вказаної в позовній заяві орієнтованої суми 18000 грн, а саме: - не надані в оригіналі документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги та Журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів. Таким чином, вимога щодо відшкодування відповідачем витрат на правову допомогу документально не підтверджена, що є підставою для відмови у її задоволенні. Вказані документи не доводять факт понесення позивачкою витрат на правову допомогу в адміністративній справі № 280/116/25. … Крім того, судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, повинні бути пов`язані тільки з розглядом конкретної адміністративної справи, що розглядається судом, і за надання правової допомоги за визначених законом обставин: у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. Отже, надання правової допомоги у вигляді правових консультацій, вивчення документів для складення позовної заяви, складення позовної заяви не підлягають компенсації (відшкодуванню) як правова допомога відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України. Водночас зазначаємо, що така категорія адміністративних справ є поширеною, а, отже, не потребує значних зусиль та витрат при здійсненні професійної правничої допомоги. Враховуючи предмет спору, а також те, що дана справа є справою незначної складності, яка не потребує від адвоката значного об`єму наданих послуг, відповідач вважає вимогу позивачки про стягнення витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю даної справи, а, отже, такі витрати не підлягають задоволенню. …».

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду подано: Ордер на надання правничої допомоги Серія АР №1215690; Договір про надання правничої допомоги від 30.12.2024; Посвідчення адвоката України №001154; Акт від 22.01.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 30.12.2024 на загальну суму 7500 грн. 00 коп.; Довідку про отримання грошових коштів від 22.01.2025.

При цьому, в Акті від 22.01.2025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої допомоги від 30.12.2024 зазначено: «… Дата 05.01.2025р. Характер правової допомоги Підготування та подання позовної заяви до Запорізького окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Вартість (грн.) 6 000. Дата 22.01.2025р. Характер правової допомоги Підготування та подання до Запорізького окружного адміністративного суду відповіді на відзив (справа №280/116/25). Вартість (грн.) 1 500. …».

Судом прийнято до уваги, що така категорія адміністративних справ є пошириною, а, отже, не потребує витрат значних зусиль при здійсненні професійної правничої допомоги.

Заявником документально та нормативно не обгрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги.

Також, суд вважає вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначену у наданих до суду документах, не співмірною з фактично виконаними послугами та роботами.

Отже, судові витрати на правничу допомогу у сумі 7500 грн. 00 коп. є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На думку суду, з урахуванням вимог ч.5 ст.134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу лише у сумі 2500 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Казахстані з 01.01.1992 по 07.02.1994, з 08.02.1994 по 07.07.1994, з 19.07.1994 по 12.07.1996 та з 25.09.1996 по 16.03.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 25.11.2024 зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в Казахстані з 01.01.1992 по 07.02.1994, з 08.02.1994 по 07.07.1994, з 19.07.1994 по 12.07.1996 та з 25.09.1996 по 16.03.1998.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з Державного бюджету України сплачений 05.01.2025 Квитанцією про сплату №FUUQ-DM1A-DLKE судовий збір у частині у сумі 242 грн. 24 коп.

Задовольнити частково заяву позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн. 00 коп.

В іншій частині заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 20.02.2025.

Суддя О.О. Прасов