Справа № 460/9575/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Зозуля Д.П.

18 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 460/9575/24 пров. № А/857/31084/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "РЕКОРД" на Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 460/9575/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Рекорд» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

23.08.2024р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Рекорд» (далі ТзОВ «Рекорд» ) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, у якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.07.2024р. №10737/17000406 та №10738/17000406.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2024р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Рекорд» подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2024р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розд. І, п.75.1 ст.75 розд. ІІ Податкового кодексу України, у порядку визначеному п.76.2 ст.76 розд. ІІ Податкового кодексу України (далі ПКУ), проведено камеральну перевірку ТОВ фірма Рекорд (), з питань своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на прибуток.

27.06.2024р. контролюючий орган за результатами перевірки склав акт № 9856/Ж5/17-00-04-06/22570365.

Із змісту висновків акту перевірки податковим органом встановлено порушення ТзОВ Фірма Рекорд термінів сплати (перерахування) до бюджету грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 861642,84грн., а саме на 8,17,22,31,36грн. календарних днів, визначеного податковими деклараціями з податку на прибуток за 2023 рік.

22.07.2024р. за результатами акту перевірки та встановлених порушень контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення №10738/17000406 яким зобов`язав сплатити штраф в розмірі 73064,28 грн. за порушення правил сплати (перерахування) до бюджету грошового зобов`язання з податку на прибуток.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розд. І, п.75.1 ст.75 розд. ІІ, п.76.2 ст.76 розд. ІІ ПК України, Головне управління ДПС у Рівненській області провів камеральну перевірку ТзОВ фірма Рекорд () з питань своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

26.06.2024р. контролюючий орган за результатами перевірки склав акт № 9703/Ж5/17-00-04-06/22570365.

Вказаним актом перевірки встановлено порушення ТзОВ Фірма Рекорд термінів сплати (перерахування) до бюджету грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1329020,04 грн., а саме на 1,10,13,18,27,42,49,88,96,103,106,119,134,152 календарних днів, визначеного податковими деклараціями з ПДВ за липень 2023, серпень 2023, вересень 2023, жовтень 2023, листопад 2023, грудень 2023, січень 2024, лютий 2024 та квітень 2024.

22.07.2024р. за результатами акту перевірки та встановлених порушень податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення №10737/17000406 яким зобов`язав сплатити штраф в розмірі 98154,82 грн. за порушення правил сплати (перерахування) до бюджету грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В п.75.1 ст.75 ПК України видно, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У розумінні пп.75.1.1. п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За змістом положень ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

пп.31.1 ст. 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

В п.54.1 ст.54 ПК України видно, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За визначенням, наведеним у п.137.4 ст.137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених п.137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому, податкова декларація розраховується наростаючим підсумком.

п.46.1 ст.46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.п.49.18.6 та 49.18.2 п. 49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на прибуток (у тому числі платників частини чистого прибутку (доходу)), для податкової декларації(у тому числі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

п.57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що камеральною перевіркою своєчасності сплати до бюджету податку на прибуток встановлено порушення позивачем встановлених ПК України граничних термінів сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток (КБК 11021000) згідно податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за 2023 рік на загальну суму 861642,84 грн, чим порушено п.57.1 ст.57 розд.ІІ ПК України, ст.137 розд. III ПК України.

За результатами перевірки Головне управління ДПС у Рівненській області відповідно до п.124.1 ст.124 розд. ІІ ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.07.2024р. № 10738/17000406 (форми Ш) та застосовано штрафну санкцію у розмірі 73 064,28 грн за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на прибуток.

Із податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2023р. (вх. № від 26.02.2024) видно, що позивач задекларував до сплати податку (р. 19) в сумі 881753,00 грн. Граничний терміну сплати узгодженого грошового зобов`язання по податковій декларації з податку на прибуток за 2023 рік - 11.03.2024р. Однак, на дату граничного терміну сплати ТзОВ фірма "Рекорд", не сплачено до бюджету 861642,84 грн.

За даними інтегрованої картки платника на рахунок податку на прибуток перераховано кошти: - в сумі 50000,00 грн. (Сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу / заборгованості з єдиного внеску Платіжне доручення № 10382 від 19.03.2024р.), тобто кількість днів затримки складає - 8 днів.

- в сумі 62000,00 грн. (Сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу / заборгованості з єдиного внеску Платіжне доручення № 10426 від 28.03.2024р.), кількість днів затримки складає - 17 днів.

- в сумі 150000,00 грн. (Сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу / заборгованості з єдиного внеску Платіжне доручення № 10449 від 02.04.2024р.), кількість днів затримки складає - 22 дні.

- в сумі 200000,00 грн. (Сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу / заборгованості з єдиного внеску Платіжне доручення № 10485 від 11.04.2024р.), кількість днів затримки складає - 31 день.

- в сумі 399642,84 грн. (Сплата коштів у рахунок погашення податкового боргу / заборгованості з єдиного внеску Платіжне доручення № 10528 від 16.04.2024р.), кількість днів затримки складає -36 днів.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що ТОВ фірма "Рекорд", не забезпечила в достатній сумі наявність коштів на рахунку для погашення узгодженого грошового зобов`язання по податковій декларації за 2023 рік (вх. № від 26.02.2024), що не дало змоги своєчасно та в повному обсязі сплатити самостійно задеклароване податкове зобов`язання.

Стосовно доводів апелянта про те, що податковий орган протиправно направляв сплачені кошти в рахунок погашення податкового боргу, а не на задекларованих позивачем самостійно визначених зобов`язань, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно п.87.9. ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В п.1 глави 1 розділу ІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 березня 2021 року № 321/35943 (далі - Порядок № 5) визначено, що під час проведення облікової операції в інтегрованій картці платника (далі - ІКП) зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис. Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому, кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

п.5 глави розділу ІІІ Порядку №5 передбачено, що під час погашення суми податкового боргу (його частини) кошти, які сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються у рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, які сплачує такий платник, у наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу - у рахунок пені згідно з черговістю їх виникнення. Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), територіальний орган ДПС самостійно здійснює розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків визначених ПК України такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу передбаченого п.124.1 ст.124 ПК України в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Перехідні положення ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, платники податків звільняються від передбаченої ПКУ відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у п.п.69.1 п.69 підрозд. 10 розд. XX Перехідні положення ПК України, та переліків документів на підтвердження, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022р. № 225 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2022р. № 967/38303), який набрав чинності 06.09.2022р. (далі - Наказ № 225).

Дія зазначеного Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб - резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених ПКУ або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.2 розд. І зазначеного Порядку).

Так, згідно п.1 розд. ІІ зазначеного Порядку до платників податків / податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені ПК України або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.

Підставами неможливості виконання платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є:

1)втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

2)неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації;

3)використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;

4)відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог ПКУ, може бути пов`язана з такими обставинами:

-посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;

-юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.

5)перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації;

6)інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає до контролюючого органу не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені переліками документів, затвердженими Наказом № 225.

Вищезазначені правила застосовуються до платника податків, який станом на 06.09.2022р. має можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків.

До платників податків, у яких після 06.09.2022р. з`явилася можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила:

-у разі відсутності у платника податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у визначені строки (не пізніше 30 вересня 2022 року), платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Податковим кодексом України або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.

До платників податків, які на дату 06.09.2022р. та після цієї дати виконували податкові обов`язки, але у зв`язку із військовою агресією російської федерації втратили можливість їх виконувати, застосовуються такі правила:

-платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які виконували податкові обов`язки, але у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації втратили можливість виконувати податкові обов`язки, вживають заходи, щодо подання заяви та відповідних документів, у термін протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення можливостей платника податків подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків.

Платники податків подають до контролюючого органу заяву та документи в електронній формі шляхом надсилання через Електронний кабінет або у паперовій формі шляхом подання до контролюючого органу за місцем податкової адреси або будь-якого сервісного центру контролюючого органу, або надсилання поштою з повідомленням про вручення.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що ТзОВ Фірма Рекорд не надав у встановленому порядку заяви та документів, які передбачені Наказом №225, що підтверджують неможливість виконання податкових обов`язків, а тому податковий орган не приймав рішення про неможливість виконання позивачем податкового обов`язку згідно п.п. 69.1 п.69 підрозд. 10 розд. XX Перехідні положення ПК України.

Тобто, в розумінні чинного законодавства ТзОВ Фірма Рекорд не належить до категорії платників податків, які не мали можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки під час дії воєнного стану в Україні.

Крім того, ТзОВ Фірма Рекорд узгоджені суми податкових зобов`язань з податку на прибуток (КБК 11021000) сплачені самостійно, але з порушенням встановленого законодавством граничного терміну, що підтверджується і наданими позивачем платіжними інструкціями про перерахування податків до бюджету №10382 від 19.03.2024,р. №10426 від 28.03.2024р., №10449 від 02.04.2024р., №10485 від 11.04.2024р., №10528 від 16.04.2024р.

Зважаючи на вищевикладені обставини та наявні письмові докази, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 22.07.2024р. № 10738/17000406 (форми Ш) прийняте контролюючим органом у відповідності до вимог та норм Податкового кодексу України.

Стосовно податкового повідомлення рішення від 22.07.2024р. №10737/17000406 про визначення штрафу з податку на додану вартість в розмірі 98154,82 грн., колегія суддів звертає увагу на таке.

Із матеріалів справи видно, що камеральною перевіркою своєчасності сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість встановлено порушення встановлених ПК України граничних термінів сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість (КБК 14010100) згідно податкових декларацій з податку на додану вартість за липень-грудень 2023, січень-лютий 2024, квітень 2024 на загальну суму 1329020,04 грн, чим порушено п.57.1 ст.57, п. 203.1 ст. 203 ПК України.

За результатами перевірки Головне управління ДПС у Рівненській області відповідно до п.124.1 ст.124 розд. ІІ ПК України прийняв податкове повідомлення-рішення від 22.07.2024р. № 10737/17000406 (форми Ш) та застосував штрафну санкцію у розмірі 98 154,82 грн за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

ТзОВ фірма "Рекорд", є платником податку на додану вартість відповідно до п.180.1 ст. 180 ПК України.

Відповідно до поданої податкової декларації з ПДВ:

- за липень 2023р. (вх. № від 21.08.2023р.) задекларовано до сплати податку (р.18) в сумі 179263,00 грн. Граничний терміну сплати узгодженого грошового зобов`язання по податковій декларації - 30.08.2023р. Однак, на дату граничного терміну сплати позивач не сплатив - 26533,00грн.

-за серпень 2023р. (вх. № від 20.09.2023р.) задекларовано до сплати податку (р.18) в сумі 270356 грн. Граничний термін сплати - 02.10.2023р. Не сплачено на дату граничного терміну- 93531грн.

- за вересень 2023р. (вх. № від 19.10.2023р.) задекларовано до сплати податку (р.18) в сумі 71832 грн. Граничний термін сплати узгодженого грошового зобов`язання по податковій декларації - 30.10.2023р. Однак, на дату граничного терміну сплати позивачем не сплачено - 71832грн.

- за жовтень 2023р. (вх. № від 20.11.2023) задекларовано до сплати податку (р.18) в сумі 306907 грн. Граничний термін сплати узгодженого грошового зобов`язання по податковій декларації - 30.11.2023р. Однак, на дату граничного терміну сплати позивачем не сплачено - 183031грн.

-за листопад 2023р. (вх. № від 22.01.2024) задекларовано до сплати податку (р. 18) в сумі 222430 грн. Граничний термін сплати узгодженого грошового зобов`язання по податковій декларації - 23.01.2024р. На дату граничного терміну сплати не сплачено - 222430грн.

- за грудень 2023р. (вх. № від 22.01.2024) задекларовано до сплати податку (р. 18) в сумі 36719 грн. Граничний термін сплати узгодженого грошового зобов`язання по податковій декларації - 30.01.2024р. На дату граничного терміну сплати не сплачено - 36719грн.

В п.57.1 ст.57 ПК України, видно, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

ст.202 ПК України передбачено, що звітним (податковим) періодом з податку на додану вартість є один календарний місяць.

Відповідно до п.203.1 ст.203 ПК України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації з податку на додану вартість, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України для подання податкової декларації.

Колегія суддів повторно наголошує, що ТОВ фірма Рекорд не надав у встановленому порядку заяви та документів, які передбачені Наказом №225, що підтверджують неможливість виконання податкових обов`язків, а тому, податковий орган не приймав рішення про неможливість виконання Товариством податкового обов`язку згідно п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX Перехідні положення ПК України.

Тобто, в розумінні чинного законодавства ТзОВ фірма Рекорд не належить до категорії платників податків, які не мали можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки під час дії воєнного стану в Україні.

Крім того, ТзОВ Фірма Рекорд узгоджені суми податкових зобов`язань з податку додану вартість сплачені самостійно, але з порушенням встановленого законодавством граничного терміну, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями №10120 від 29.01.2024р., №10204 від 13.02.2024р., №10255 від 26.02.2024р., №10304 від 05.03.2024р., №10332 від 12.03.2024р., №10381 від 19.03.2024р., №10425 від 28.03.2024р., №10448 від 02.04.2024р., №10484 від 11.04.2024р., №10767 від 12.06.2024р.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу апелянта, що відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Варто зазначити, що ПК України не містить визначення поняття «вина», однак умови, за яких особа вважається винною, наведені у п.112.1 та п.112.2 ст.112 ПК України, відповідно до яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

При цьому, необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Таким чином, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст.112 ПК України є:

- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

У постановах від 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а, від 03 серпня 2023 року у справі № 520/22505/21, від 22 серпня 2023 року у справі № 520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі п.п.124.1, 124.2 або 124.3 ст.124 ПК України.

Так, позиція Верховного Суду, якщо її систематизувати, полягає в тому, що відповідальність, передбачена п.124.1 ст.124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Водночас, обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за п.п. 124.2 і 124.3 ст.124 ПК України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у ст. 16 ПК України. Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу.

У противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто, у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру, а тому особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Обов`язок доведення вини покладено на контролюючий орган, без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого умовою є наявність вини.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 16.11.2023р. у справі № 160/24147/21.

При цьому, слід зауважити, що положеннями п. 109.3 ст.109 ПК України передбачено, що у випадках, визначених п.119.3 ст.119, п.п.123.2-123.5 ст.123, п.п.124.2, 124.3 ст.124, п.п.125-1.2-125-1.4 ст.125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

В інших випадках, визначених Кодексом, за які передбачена фінансова відповідальність, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання нею вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена.

За вищенаведеного нормативного врегулювання спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу за п.124.2 ст.124 ПК України, є обов`язковість доведення контролюючим органом вини платника податків, зокрема, можливості платника податків вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, з одночасним умисним не вчиненням певних дій щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що у ТОВ Фірма Рекорд на підставі відповідних документів у позивача була наявність достатніх коштів на розрахункових рахунках для своєчасної сплати відповідних податкових зобов`язань, і вказана фірма мала можливість дотриматись правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів для цього.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Головне управління ДПС у Рівненській області діяв у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма " РЕКОРД" залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 460/9575/24- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель