Справа № 160/24707/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/24707/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року (суддя Златін С.В.) в справі № 160/24707/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі комісія) про визнання протиправними дій комісії, які полягають у відмові в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; зобов`язання комісію прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що він повністю забезпечує постійний догляд за своїми бабусею та дідусем з 2022 року, надає їм соціальну допомогу, відсутні інші родичі 1 та 2 ступеню спорідненості, які б мали змогу здійснювати такий догляд за станом здоров`я.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звертався до відповідача з питання надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з доглядом за бабусею ОСОБА_2 , інвалідом ІІ групи.

Відповідно до повідомлення від 02.08.2024р. за № 71 протоколом від 02 серпня 2024 р. №7 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Причини відмови: відповідно до пункту 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є членами сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю І або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю І або II групи.

Врахувавши наявність осіб першого ступеню спорідненості, які мають змогу доглядати за інвалідом 1 групи, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачами рішення.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним.

ОСОБА_1 звернувся до комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_4 з питання надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з доглядом за бабусею ОСОБА_2 , інвалідом ІІ групи.

Комісією відмовлено у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період рішенням, оформленим протоколом № 7 від 02 серпня 2024 року, у зв`язку з наявністю інших членів сім`ї першого ступеню спорідненості (доньки) та не надання документів, що підтверджують неможливість доньки здійснювати догляд.

Спірним в цій справі є правомірність рішення комісії про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частини сьомої статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який діє й на час апеляційного перегляду справи.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі Закон № 3543-ХІІ, застосовується судом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який також визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

За положеннями пункту 14 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Тобто в контексті спірних правовідносин предметом доказування є доведеність здійснення позивачем як членом сім`ї другого ступеню спорідненості постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи, за відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Підставою, за яким позивач вважає, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, є те, що відсутні інші члени сім`ї першого ступеню спорідненості, які можуть за станом здоров`я, здійснювати догляд за інвалідом 2 групи.

При цьому позивач вказує, що рідна донька інваліда ОСОБА_2 . ОСОБА_3 проживає у іншому місті та за станом здоров`я не може здійснювати такого догляду.

Судом встановлено що ОСОБА_3 , 1974 року народження, є рідною донькою ОСОБА_2 , дійсно, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога.

Разом з тим, позивачем на підтвердження обставин щодо неможливості ОСОБА_3 члена сім`ї першого ступеню спорідненості здійснювати постійний догляд за інвалідом 2 групи відповідних доказів не надано, як й не надано доказів, що ця особа ( ОСОБА_3 ) сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Позивачем не долучено до матеріалів справи висновку медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Подані позивачем медичні документи ОСОБА_3 не є тими документами (висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я), які за законом мають підтверджувати неможливість члена сім`ї першого ступеню спорідненості здійснення постійного догляду за інвалідом 2 групи.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність прийнятого відповідачем рішення щодо відмови ОСОБА_1 у відстрочці від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Доводи апелянта повторюють підстави позову та не спростовують висновки суду першої інстанції, а поданий до апеляційної скарги медичний документ також не є висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, які за законом мають підтверджувати неможливість члена сім`ї першого ступеню спорідненості здійснення постійного догляду за інвалідом 2 групи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року в справі № 160/24707/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року в справі № 160/24707/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 19 лютого 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов