Справа № 500/599/25
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/599/25

20 лютого 2025 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Юзьків М.І., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду, через представника - адвоката Чорненького Віталія Ігоровича, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 08.03.2024 № 0-1918-UA0092368 на суму 30 244,50 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 08.03.2024 № 0-1918-UA0092368 на суму 2566,85 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 08.03.2024 № 0-1918-UA0092368 на суму 57182,12 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 08.03.2024 № 0-1918 UA0092368 на суму 45041,42 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 10.02.2024 № 018-UA0092368 на суму 5291,66 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 10.02.2024 № 018-UA0092368 на суму 62350,20 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 10.02.2024 № 018-UA0092368 на суму 117883,15 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 10.02.2024 № 018-UA0092368 на суму 92 854,63 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 08.03.2024 № 0-1918-UA0035010 на суму 3603,21 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 08.03.2024 № 0-1918-UA0092368 на суму 25380,00 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 08.03.2024 № 0-1918-UA0092368 на суму 2154,00 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 08.03.2024 № 0-1918-UA0092368 на суму 37797,00 грн повністю;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 08.03.2024 № 0-1918-UA0092368 на суму 47985,00 грн повністю.

Ухвалою від 07 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду та доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

На виконання вимог ухвали суду від 07.02.22025 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. у якій представник позивача просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити такий строк.

В обґрунтування поданої заяви, вказує, що позивач не мав можливості звернутися до суду у встановлений строк з об`єктивних причин, що не залежали від його волі, а саме через стан здоров`я, психологічний стан після пережитих обставин та обмежені можливості в користуванні сучасними технологіями.

Також представник позивача зазначає, що позивач є особою пенсійного віку, що об`єктивно впливає на його здатність швидко орієнтуватися в процесуальних питаннях та самостійно звертатися до суду, а внаслідок перебування неподалік місця обстрілу, безпосередньо зазнав впливу воєнних дій, що призвело до погіршення стану здоров`я.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

У постанові від 28.11.2022 у справі № 140/11951/21 Верховний Суд вказував, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Суд зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами; чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного, на думку суду, позивачем не наведено поважних причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду.

Жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених в заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем не надано.

Суд погоджується з доводами позивача, що стан здоров`я може впливати на можливість звернення до суду, втім посилання виключно на цю обставину не може бути поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, оскільки суду не надано доказів про постійний, довготривалий та безперервний характер такого стану.

При цьому, пенсійний вік позивача сам по собі не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

В частині доводів представника позивача про те, що побіжне ознайомлення із матеріалами справи дає підстави зробити висновок про винесення відповідачем податкових повідомлень-рішень щодо одних і тих же об`єктів нерухомого майна та за той же звітний період суд зауважує, що встановлення обставин справи та надання їм правової оцінки здійснюється судом на стадії розгляду справи по суті.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд встановлює виключно чи відповідає позовна заява вимогам КАС України та наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду обставин пропуску такого строку поважними.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оціночні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, позовну заяву і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Визнати не поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 20 лютого 2025 року.

Суддя Юзьків М.І.