Справа № 460/288/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2025 року м. Рівне №460/288/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання відповіді на звернення позивача від 18.10.2024 року; 2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути звернення позивача від 18.10.2024 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, згідно довідки військово-лікарської комісії № 109/18 від 01.05.2024 визнаний обмежено придатним до військової служби і зарахований в запас. 01 травня 2024 року він був знятий з військового обліку військовозобов`язаних, про що зроблено відмітку в розділі НОМЕР_1 Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 . У витягу № 56738-21052024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 21.05.2024 року стосовно позивача в графі «Статус військового обліку» зроблено запис - «знято». 17.10.2024, під час перегляду інформації в мобільному додатку «Резерв+» позивач дізнався, що він знову перебуває на військовому обліку. Виявивши невідповідність відомостей, зазначених у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, 18.10.2024 року позивач надіслав звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», в якому просив надати йому роз`яснення про підставу зняття його з військового обліку та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про зняття його з військового обліку військовозобов`язаних. Про результати розгляду звернення він просив повідомити його письмово у визначений законом термін. 23.10.2024 року його звернення було отримано ТЦК, про що свідчить повідомлення, яке надійшло позивачу на «Вайбер». На сьогоднішній день відповідь на своє звернення позивач не отримав. Таку бездіяльність вважає протиправною та просить позов задовольнити повністю.

Відповідач відзив на позов не подав.

Позовна заява надійшла до суду 09.01.2025.

Ухвалою суду від 10.01.2025 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 23.01.2025 продовжений процесуальний строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно довідки військово-лікарської комісії № 109/18 від 01.05.2024 визнаний обмежено придатним до військової служби і зарахований в запас.

01 травня 2024 року він був знятий з військового обліку військовозобов`язаних, про що зроблено відмітку в розділі НОМЕР_1 Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 .

У витягу № 56738-21052024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 21.05.2024 року стосовно позивача в графі «Статус військового обліку» зроблено запис - «знято».

17.10.2024, із мобільного додатка «Резерв+» позивач дізнався, що він перебуває на військовому обліку.

18.10.2024 року позивач надіслав звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», в якому просив надати йому роз`яснення про підставу зняття його з військового обліку та внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про зняття його з військового обліку військовозобов`язаних. Про результати розгляду звернення він просив повідомити його письмово у визначений законом термін. 23.10.2024 року його звернення було отримано ТЦК, про що свідчить повідомлення, яке надійшло позивачу на «Вайбер».

Станом на час звернення до суду з позовом, відповідь на своє звернення позивач не отримав.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ч. ч.1, 4 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до ст. ст. 5, 7 Закону звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивна, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого за нею рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Судом встановлено, що звернення позивача від 18.10.2024 подано у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та отримане відповідачем 23.10.2024.

Отже, таке звернення повинно було бути розглянуто відповідачем (у разі, якщо надання відповіді на звернення входить до повноважень відповідача) у строк до 22.11.2024 включно.

Якщо ж питання, порушені у зверненні позивача від 18.10.2024 року не входять до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач в термін не більше п`яти днів повинен був його переслати відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомити позивача (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»).

Поряд з цим, якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Станом на день подання позовної заяви відповідач не вчинив дій, передбачених Законом України «Про звернення громадян» з приводу розгляду звернення позивача від 18.10.2024 року, незважаючи на його отримання 23.10.2024 року. Отже, відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не розгляду цього звернення позивача.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді на звернення позивача від 18.10.2024 року у порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян" та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 надати відповідь на звернення позивача від 18.10.2024 року у порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян".

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону, тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відшкодування судових витрат здійснюється позивачу у порядку ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 18.10.2024 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути звернення ОСОБА_1 від 18.10.2024 року у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у сумі 1211,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 лютого 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Т.О. Комшелюк