Справа № 240/21639/24
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/21639/24

категорія 106000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 38 від 03.10.2024 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.09.2024 направив до ІНФОРМАЦІЯ_2 поштою заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документи, які підтверджують право на відстрочку. Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 № 2/4881 від 04.10.2024 позивачу надано інформацію, що за результатами розгляду заяви згідно протоколу № 38 від 03.10.2024 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Підставою відмови у повідомленні зазначено порушення правил військового обліку відповідно до постанови Кабіну Міністрів України № 1487 «Про порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» від 30.12.2022. Позивач вважає, що рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом № 38 від 03.10.2024, є незаконним та необґрунтованим, суперечить приписам Додатку № 5 «Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації», Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», прийнято відповідачем без достатніх правових підстав та без урахування поданих документів, що належним чином підтверджують право позивача на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Ухвалою суду позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що комісією було з`ясовано, що заявник ОСОБА_1 не перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») ОСОБА_1 07.11.2022 був знятий з військового обліку за рішенням призовної комісії, оскільки до дня відправлення на строкову військову службу досяг 27-річного віку. Після досягнення 27-річного віку ОСОБА_1 на облік військовозобов`язаних не став. Тому комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити у повному обсязі позовні вимоги. При цьому вказав, що підстава для відмови у наданні позивачу відстрочки є необґрунтованою та протиправною. Відповідач мав змогу та не був позбавлений можливості взяти позивача на військовий облік військовозобов`язаних. Позивач через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста уточнив дані вчасно, у строк відведений на це законодавством, а саме 16.07.2024. Згенерувавши 27.11.2024 у застосунку «Резерв+» QR-код власного електронного військово-облікового документа, позивач встановив наступні відомості про себе, що наявні у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів:

1) згідно даних реєстру «Оберіг», що транслюються до електронного кабінету позивача у застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 );

2) ОСОБА_1 належить до категорії обліку військовозобов`язаних осіб;

3) номер в реєстрі «Оберіг»8 відповідає номеру під штрих-кодом у обліковій картці ОСОБА_1 та електронний військово-обліковий документ містить QR-код придатний для зчитування, що, враховуючи приписи Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підтверджує юридичну силу такого документа;

4) військово-облікові дані позивач уточнив вчасно, у строк до 16.07.2024.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

26.09.2024 ОСОБА_1 направив до ІНФОРМАЦІЯ_2 поштою заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому до заяви позивач долучив:

-копію паспорта громадянина України та РНОКПП ОСОБА_1 ,

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 ,

- копію ID-картки та РНОКПП ОСОБА_2 ,

- копію паспорта громадянки України та РНОКПП ОСОБА_3 ,

- витяг з реєстру територіальної громади №2024/008509387 на ОСОБА_1 ,

- витяг з реєстру територіальної громади №2024/008122586 на ОСОБА_3 ,

- витяг №566 від 19.07.2024 про зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб;

- копію пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ,

- копію довідки МСЕК ОСОБА_3 ,

- копію довідки МСЕК ОСОБА_2 ,

- заяву ОСОБА_3 щодо обрання нею сина для її утримання.

Заяву позивача було прийнято та зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_4 за вх.№1712/2/У від 01.10.2024.

У подальшому заяву розглянуто 03.10.2024 на комісії для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За наслідками розгляду заяви комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 . Рішення комісії було оформлено протоколом від 03.10.2024 №38 та доведено до заявника у формі повідомлення від 04.10.2024 №24881.

Підставою відмови у наданні відстрочки зазначено порушення правил військового обліку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487 «Про порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», а саме не перебування на обліку військовозобов`язаних.

Вважаючи відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діє на даний час.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено проведення загальної мобілізації.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації; далі Закон № 3543-XII).

Статтею 1 Закону № 3543-XII встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені статтею 23 Закону № 3543-XII.

Зокрема, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 (далі - Порядок № 560).

Відповідно до пп. 57-58 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Згідно п. 60 Порядку № 560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Так, відповідно до Додатку 5 вищезазначеного Порядку документами, які підтверджують право на відстрочку за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII є:

для батьків військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи або батьків дружини (чоловіка) військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи - один із таких документів, що підтверджує інвалідність: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання;

для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження);

для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

Таким чином, положення Постанови № 560 уточнюють, які документи мають бути подані військовозобов`язаним для реалізації права на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

При цьому, суд звертає увагу на те, що за змістом положень п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII умовами для реалізації права на відстрочку є:

по-перше, наявність одного із батьків з інвалідністю I чи II групи або ж одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

по-друге, відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати вищезазначених осіб з інвалідністю.

Тобто, лише сукупність наведених обов`язкових обставин (фактів) надають законні підстави для отримання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому щодо інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати вищезазначених осіб з інвалідністю, то їх наявність не може бути перешкодою для оформлення відстрочки виключно у разі якщо такі особи: самі є особами з інвалідністю, або потребують постійного догляду, або перебувають під арештом (крім домашнього арешту), або відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі).

Суд встановив, що відповідно до витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

За вказаною адресою зареєстровані також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , його батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 .

Матеріали справи свідчать, що мати позивача ОСОБА_3 , згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №412366 є особою з інвалідністю ІІ групи, що також підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 .

Батько позивача - ОСОБА_2 , згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №640586 є особою з інвалідністю ІІІ групи.

В заяві від 26.09.2024 позивач вказав, що є особою, яка на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та про відсутність інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати осіб, зазначених у пункті 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготову та мобілізацію».

Вказані обставини підтверджуються довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 412366, видану 20.04.2023 ОСОБА_3 , пенсійним посвідченням ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 26.07.2023, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , видане 10.06.1995 Довбиською сільською радою Баранівського району Житомирської області, довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 640586, видану ОСОБА_2 , копії яких були долучені позивачем до вищевказаної заяви.

У відповідності до частин 1-3 статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

В свою чергу, положеннями частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України визначено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи, а тому він не є працездатною особою, яка може утримувати свою непрацездатну дружину.

За таких обставин, на переконання суду, наявних в матеріалах справи документів було достатньо для надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації, адже такі документи підтверджують як наявність матері із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, так і те, що мати позивача не має інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати.

Однак, відповідач прийняв рішення про відмову у наданні відстрочки.

Перевіряючи правомірність рішення відповідача за результатами розгляду заяви позивача від 26.09.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, суд встановив та врахував таке.

Підставою відмови у наданні відстрочки зазначено порушення правил військового обліку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487 «Про порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», а саме не перебування на обліку військовозобов`язаних.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 16 Порядку №1487 військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (п. 22 Порядку №1487).

Статтею 14 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 був взятий на військовий облік призовників 16.03.2012, про що свідчить облікова картка, копія якої долучена до матеріалів справи. На військовому обліку призовників позивач перебував у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.05.2022 ОСОБА_1 виповнилося 27 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України), зокрема, звільнені зі служби у військовому резерві, які не виконали обов`язків служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів, не проходили строкову військову службу та не досягли 27-річного віку;

2) на військовий облік військовозобов`язаних, зокрема, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;

3) на військовий облік резервістів.

Згідно з ч. 5 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України:

1) з військового обліку призовників (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України):

які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;

які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України;

які взяті згідно з рішеннями комісії з питань приписки або призовної комісії на облік військовозобов`язаних;

які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;

які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу";

які виконали обов`язки служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів;

Аналіз вищевикладених норм свідчить на користь того, що облік призовників та облік військовозобов`язаних є видами військового обліку, отже зняття призовника з обліку та постановка його на облік як військовозобов`язаного не означає зняття такої особи з військового обліку. Після зняття з військового обліку призовників слідує взяття на облік військовозобов`язаних.

В матеріалах судової справи відсутні відомості про те, що позивач по досягненню 27-річного віку отримав військово-обліковий документ для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного. Відповідач таку обставину заперечує, вказуючи на те, що позивач на облік військовозобов`язаних не став.

Фактичні обставини справи дають суду підстави для висновку, що по досягненню 27-річного віку позивач в силу прямої вказівки Закону є військовозобов`язаним, однак, як вказує відповідач, не вчинив відповідних дій для взяття на облік військовозобов`язаних.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста уточнив дані вчасно, у строк відведений на це законодавством, а саме 16.07.2024, що підтверджується роздрукованим військово-обліковим документом в електронній формі, який має QR-код.

Відповідно до згенерованого у застосунку «Резерв+» військово-облікового документа ОСОБА_1 перебуває на обліку у 2 відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) та належить до категорії обліку військовозобов`язаних осіб.

Згідно з п. 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 559 від 16.05.2024 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється) в електронній формі, зокрема, засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Відповідно до п. 9 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Таким чином, доводи відповідача щодо не перебування ОСОБА_1 на обліку військовозобов`язаних є безпідставними.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що рішення комісії з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 38 від 03.10.2024, про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", є протиправним та підлягає скасуванню, а тому вимоги даного позову в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд зважає на статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Тому, враховуючи, встановлені судом обставини, наведені норми Законодавства України, а також враховуючи позицію позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання позивачеві відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 (справа № 810/3806/18), від 22.11.2019 (справа № 810/1502/18).

Судом встановлено, що на момент вирішення питання про розподіл судових витрат представником позивача подано до суду копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1102295 від 06.11.2024 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правової (правничої) допомоги укладений між позивачем та адвокатом Касянчуком Сергієм Вікторовичем, відсутній акт прийому передачі послуг до договору про надання професійної правничої допомоги, а також представником позивача не надано суду доказів сплати судових витрат на правничу допомогу (квитанція, платіжне доручення тощо).

У наданих представником позивача до матеріалів справи документах не відображено, кількості витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) часу (годин), вартості години за певний вид послуги, детального опису робіт проведених адвокатом (наданих послуг), позивачем не конкретизовано та необґрунтовано витрачений час на правничу допомогу, не деталізовано, які роботи проведені адвокатом в рамках надання послуг.

За таких обставин, оскільки стороною позивача не додержані приписи ч. 4 ст. 134 КАС України, підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом № 38 від 03.10.2024 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Зобов`язати комісію з надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

20.02.25