Справа № 601/138/25
Суддя: Білосевич Г. С.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/138/25
Провадження № 2-а/601/30/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу № 601/138/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09.01.2025, складену відносно ОСОБА_1 і закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач посилається на те, що коли він з`явився за власного ініціативою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , то відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення без надання жодних пояснень щодо суті правопорушення та повідомили про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 09 січня 2025 року для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Проте, коли позивач прибув у визначений час, розгляд справи фактично не відбувся, він не отримав можливості: ознайомитися з матеріалами справи, надати пояснення чи заперечення щодо обставин справи, скористатися правом на юридичну допомогу.

Натомість йому була вручена вже готова постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до Військово - облікового документа позивача сформованого в Резерв + вбачається, що він уточнив дані вчасно. На момент оголошення його в розшук та складання протоколу право на відстрочку було чинним, що виключає будь-які наміри порушувати правила військового обліку. ОСОБА_1 завжди проживає за місцем свого постійного проживання та не змінював місце проживання. Всі необхідні військово-облікові дані були оновлені вчасно, і позивач не порушував правил військового обліку. Тому не існувало жодних об`єктивних причин, через які позивач не бажав би отримати повістку від ІНФОРМАЦІЯ_3 або прибути до органів ІНФОРМАЦІЯ_3 . Окрім того, позивач не міг з`явитися за викликом, оскільки йому нічого не було відомо про це, а також з змісту постанови не вбачається, який саме пункт або положення цих правил було порушено. Відсутність конкретизації унеможливлює розуміння суті інкримінованого правопорушення. Оскільки, відповідно до постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_2 від 09 січня 2025 року, слідує, що згідно повістки ОСОБА_1 мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 20 жовтня 2024 року та на визначену дату не прибув і будь яких документів про причини поважності неприбуття протягом трьох днів не надав у зв`язку з чим був внесений до бази розшуку поліції, що підтверджує факт виявлення порушення, строк у 24 години минув задовго до оформлення протоколу, який був складеним лише у січня 2025 року. Отже, складання протоколу є незаконним і суперечить вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП. Тому, позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09.01.2025 яка прийнята ІНФОРМАЦІЯ_4 , складену відносно нього та закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В судове засідання позивача подав заяву в якій підтримав поданий позов та просить його задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

24 січня 2025 року на адресу Кременецького районного суду Тернопільської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник вказує на те, що 05 січня 2025 року позивач близько 17:30 прибув у супроводі представників Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із тим, що перебуває у розшуку у базі розшуку поліції за скоєне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, а саме неявка по повістці сформованій в системі АІТС «Оберіг». Встановлено, що гр. ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ПКМ України №560 від 18.05.2024 року (зі змінами) засобами поштового зв`язку про прибуття «УКРПОШТА» направлявся рекомендаційний лист з повідомленням, який містив у собі повістку №477975 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 20.10.2024 року. Лист повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою у довідці про причини повернення/досилання з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На визначену дату і час гр. ОСОБА_1 , не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь яких підтверджувальних документів, які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначений у повістці не надавав, чим порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 07.12.2016 року №921 (зі змінами) та від 30.12.2022 року №1487. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці. Про поважні причини неявки по повістці громадянин ОСОБА_1 не повідомив, порушивши норми чинного законодавства частиною 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зокрема передбачено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги ст. 22 ч. 1 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не з явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 . При складанні протоколу позивачу роз`яснено права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України. З підстав вищевикладеного представник відповідача наголошує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 діяв в межах наданих повноважень, не порушуючи права та законні інтереси позивача та у спосіб визначений законодавством. Відтак заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважаємо безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача просить справу слухати у її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 09.01.2025, на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 17 000 грн. У даній постанові вказано, що 05 січня 2025 року близько 17:30 ОСОБА_1 прибув у супроводі представників Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із тим, що перебуває у розшуку у базі розшуку поліції за скоєне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, а саме неявка по повістці сформованій в системі АІТС «Оберіг». Встановлено, що гр. ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ПКМ України №560 від 18.05.2024 року (зі змінами) за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» направлявся рекомендаційний лист з повідомленням, який містив у собі повістку №477975 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 20.10.2024 року. На визначену дату і час гр. ОСОБА_1 , не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , будь яких підтверджувальних документів, які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав, чим порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 07.12.2016 року № 921 (зі змінами) та від 30.12.2022 року № 1487. Згідно пункту 7 частини 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: дотримання правил військового обліку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Із довідки № 5915 від 17.10.2024 та довідки № 6659 від 07.11.2024, що видані т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 слідує, що ОСОБА_3 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 6 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк відповідно до 09.11.2024 та до 07.02.2025.

Згідно військово-облікового документу сформованого через систему Резерв плюс, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має відстрочку на підставі п.6 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», строком до 07.02.2025 та 14.11.2024 уточнив свої дані.

Із повістки № 477975; опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення та копії конверта з відміткою у Довідці про причини повернення від ОСОБА_4 , ОСОБА_1 було направлено повістку про виклик № 477975. Причина повернення вказана «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Указом Президента України N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106Конституції України,Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частина третя ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що відповідачем не подано доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у постанові адміністративного правопорушення.

Також, відповідачем не надано доказів необхідності явки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , виклику позивача для уточнення даних, а також доказів вжиття органом, на який покладено ведення військового обліку військовозобов`язаних заходів щодо взяття військовозобов`язаного на військовий облік

Відповідно до ст. 72, 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винна дана особа в їх вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази, на яких ґрунтується висновок уповноваженої особи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Не надання належного доказу стосовно вчинення позивачем порушення правил військового обліку, що стало підставою для складання оскаржуваної постанови, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а тому недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 210, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 161, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 09 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий: Г. С. Білосевич