Справа № 380/17326/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Гавриченко Жанна Володимирівна, звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю у Львівській області) (далі відповідач, Укртрансбезпека), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови відповідача про застосування адміністративно-господарських штрафів від 14.02.2024 №ПШ054433 у розмірі 34 000 грн та №ПШ054434 у розмірі 510 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, оскаржувані постанови не відповідають вимогам чинного законодавства, яке регулює правовідносини у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Вказує, що у акті серії АР №052086, який став підставою для прийняття оскаржуваної постанови №ПШ054433 від 14.02.2024 зазначено, зокрема «що водій здійснював міжнародні пасажирські перевезення з України м. Київ у Іспанію м. Мадрид. Після перевірки виявлено: відсутній дозвіл на міжнародні регулярні перевезення пасажирів між Україною та Іспанією». Зазначає, що дійсно на транспортному засобі марки MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні позивача, містився інформаційний показник Київ-Мадрид, однак такий маршрут здійснювався задовго до дня проведення перевірки. Вказаним транспортним засобом на момент проведення рейдової перевірки 09.01.2024 виконувалися нерегулярні перевезення за маршрутом «м. Вінниця м. Львів». Зазначає, що відповідач не скористався передбаченим пунктом 16 Порядку №1567 правом опитування пасажирів, не взято до уваги та не долучено до справи ні договір із замовником транспортних послуг, ні документ, що посвідчує оплату транспортних послуг у зв`язку, що призвело до неправильної кваліфікації порушення.

Зазначає, що спірну постанову №ПШ054434 було прийнято за порушення абз. 9 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 кілометрів одним водієм. Однак маршрут «м. Вінниця м. Львів» складає 363 км, що є меншим ніж 500 км, тому на такий рейс направляється один водій. Вказує, що у графі «під час перевірки виявлено порушення» акту серії АР №052086 від 09.01.2024 зазначено, що порушено вимоги статей 35, 53 Закону України «Про автомобільний транспорт». Звертає увагу, що стаття 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» містить 17 частин, а стаття 53 цього ж Закону - 8 частин, однак в акті проведення перевірки не зазначено, яку частину, на думку посадової особи відповідача, було порушено. Стверджує про ігнорування посадовою особою відповідача чіткої вимоги законодавства вказувати в акті конкретну порушену норму. З огляду на викладене вважає спірні постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у правомірності спірних постанов, Зазначає, що саме автомобільний перевізник, який зацікавлений в доведенні своєї позиції, має надати всю інформацію, яка може вплинути на результат розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Частиною четвертою статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати зокрема дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення. Вказує, що водій транспортного засобу заперечень щодо зазначеного в акті перевірки не висловив. Більше того, на встановлених актом обставин Відповідачем надаються записи відеофіксацій проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки Mercedes-Benz SPRINTER, номерний знак НОМЕР_1 , якими підтверджується факт здійснення міжнародних пасажирських перевезень. Зі змісту відеозапису 0651MEDIA проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ на 10 хв. 20 сек. водій чітко стверджує, що відповідний дозвіл існує, але відсутній у транспортному засобі на момент проведення рейдової перевірки. Жодних тверджень, що здійснюються, начебто, нерегулярні пасажирські перевезення не висловлювалося. Відповідно до статті 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км у рейс повинні направлятися два водії. Додатково звертає увагу, що зі змісту цього ж відеозапису на 11 хв. 39 сек. водій підтверджує, що він є одним водієм при здійсненні даних перевезень.

Щодо тверджень позивача, що в акті проведення перевірки не вказано яку з частин статті 35 та статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» порушено. В Акті перевірки від 09.01.2024 №052086, в графі під час перевірки виявлено порушення зазначено: «… Під час перевірки виявлено: відсутній дозвіл на міжнародні регулярні перевезення пасажирів між Україною за Іспанією, перевезення на маршруті протяжність якого становить понад 500 км здійснюється одним водієм. Порушено вимоги ст. 35, 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Отже, в акті проведення перевірки №052086 вказано в чому полягає порушення статті 35 та статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт». Стверджує, що посадовою особою Укртрансбезпеки при складенні акту проведення перевірки додержано вимоги щодо змісту, зазначено відповідальність, яка настає за вказане порушення відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та абзацу 9 частини 1 статті 60 цього Закону. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді від 15.08.2024 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 23.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 25.11.2024 (вх. №87153) подано відзив на позовну заяву.

Позивачем 28.11.2024 (вх. №88201) подано відповідь на відзив.

Відповідачем 03.12.2024 (вх. №89163) подано заперечення на відповідь на відзив.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) та ТзОВ «ГРАНДЕС ТУР» (Замовник) укладено договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автобусом на міжміських, внутріобласних, міжобласних та міжнародних маршрутах від 08.01.2024 №256.

Згідно з п. 2.1. договору перевезення здійснюється автобусом марки Mercedes Sprinter, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2004.

Згідно з п. 2.4. договору маршрут руху м. Вінниця м. Львів. Проміжні зупинки м.Хмельницький, м. Тернопіль.

Згідно до інформаційного листа щодо здійснення нерегулярних перевезень №32211/888/9968/8, який є додатком до типової форми договору про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутріобласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах, перевізник ОСОБА_1 надав послуги перевезення організованій групі пасажирів у кількості 14 осіб транспортним засобом марки Mercedes Sprinter 416, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Кількість водіїв 1. Початковий пункт маршруту: м. Вінниця. Кінцевий пункт маршруту м. Львів.

Квитанцією до прибуткового касового ордера №254 від 08.01.2024 підтверджується прийняття ФОП ОСОБА_2 від ТзОВ «Грандес-Тур» 5 000 грн за надані послуги по перевезенню пасажирів.

Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області Укртрансбезпеки на Хмельницькій АС №1 на підставі графіку проведення рейдових перевірок та відповідно до направлення на перевірку від 05.01.2024 №001026 проводилась рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме транспортного засобу MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 / НОМЕР_3 .

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.01.2024 серії АР №052086, яким встановлено порушення статей 35 та 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», яке полягає у здійсненні міжнародних пасажирських перевезень з України м. Київ у Іспанію м. Мадрид за відсутності дозволу на міжнародні регулярні перевезення пасажирів між Україною та Іспанією. Перевезення на маршруті, протяжність якого становить понад 500 км здійснювалось одним водієм.

Із вказаним актом водій ознайомився та отримав його копію, що підтверджується його підписом.

Повідомленням від 19.01.2024 №5600/31/24-24 Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті повідомлено позивача про розгляд матеріалів справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт 14.02.2024 о 09:00 год за адресою: вул. Володимира Івасюка, буд. 8, с. Малехів, Львівський район, Львівська область.

За результатами розгляду матеріалів справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті 14.02.2024 прийнято постанову № ПШ №054433 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 34 000 грн та постанову №ПШ054434 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 510 грн.

Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.02.2024 № ПШ №054433 та №ПШ054434 є предметом оскарження у даній справі з підстав протиправності.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частинами чотирнадцятою, сімнадцятою статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За змістом абзацу другого частини першої статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Частиною першою статті 48 Закону № 2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно із частиною другою статті 48 Закону № 2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

З аналізу вказаних положень статті 48 Закону № 2344-III слідує, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством, які водій повинен мати при собі та надавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 79) (далі - Порядок № 1567).

Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку (пункти 2, 4 Порядку № 1567).

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (пункт 14 Порядку № 1567).

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзаци перший, другий пункту 15 Порядку №1567).

Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20 Порядку № 1567).

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (абзац перший пункту 21 Порядку № 1567).

Відповідальність перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт визначена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 29 Закону№2344-ІІІ визначено засади діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону№2344-ІІІ автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Відповідно до абзацу 5 статті 35 Закону №2344-ІІІ перевезення пасажирів автобусами в режимі нерегулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах нерегулярних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

Згідно до абзацу 10 статті 35 Закону №2344-ІІІ на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км у рейс повинні направлятися два водії.

Статтею 39 Закону №2344-ІІІ визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно до абзацу 3 статті 42 Закону №2344-ІІІ договір про нерегулярні пасажирські перевезення автобусом укладається між замовником транспортних послуг та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

При цьому положеннями статті 53 Закону №2344-ІІІ встановлено, що при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати, зокрема дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення.

Системний аналіз наведених норм законодавства, що регулює правовідносини у сфері автомобільного транспорту, дає підстави стверджувати, що перевізник, який здійснює нерегулярні міжнародні пасажирські перевезення, повинен мати, зокрема дозвіл на здійснення таких перевезень направлятися у рейс на автобусні маршрути протяжністю понад 500 км двох водіїв.

Як встановлено судом з акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.01.2024 серії АР №052086, посадовою особою Укртранспезпеки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 як перевізником вимог статей 35, 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», яке полягає у відсутності дозволу на міжнародні регулярні перевезення пасажирів між Україною та Іспанією та наявністю лише одного водія при здійсненні перевезення маршрутом протяжністю понад 500 км.

Позивач вказує про те, що посадова особа відповідача під час здійснення рейдової перевірки дійшла хибного висновку про здійснення ФОП ОСОБА_1 саме міжнародного пасажирського регулярного перевезення, що призвело до прийняття спірних постанов.

Даючи оцінку доводам позивача, суд керується таким.

Відповідно до положень статті 53 Закону №2344-ІІІ при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях); білетно-облікову документацію; схему маршруту.

Таким чином, для кваліфікації здійснення перевізником міжнародного пасажирського перевезення інспектор зобов`язаний був в цьому достеменно переконатись, зокрема перевірити список пасажирів, білетно-облікову документацію, схему маршруту.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) та ТзОВ «ГРАНДЕС ТУР» (Замовник) укладено договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автобусом на міжміських, внутріобласних, міжобласних та міжнародних маршрутах від 08.01.2024 №256.

Згідно до п. 2.1. договору перевезення здійснюється автобусом марки Mercedes Sprinter, реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску 2004.

Згідно до п. 2.4. договору маршрут руху м. Вінниця м. Львів. Проміжні зупинки м. Хмельницький, м. Тернопіль.

Згідно інформаційного листа щодо здійснення нерегулярних перевезень №32211/888/9968/8 перевізник ОСОБА_1 надав послуги перевезення організованій групі пасажирів у кількості 14 осіб транспортним засобом марки Mercedes Sprinter 416 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Кількість водіїв 1. Початковий пункт маршруту: м.Вінниця. Кінцевий пункт маршруту м. Львів.

Відповідач, стверджуючи про здійснення ФОП ОСОБА_1 09.01.2024 міжнародного перевезення, посилається лише на розміщену на лобовому склі транспортного засобу вивіску «Київ-Мадрид», що підтверджується долученими до матеріалів справи фотокопіями транспортного засобу Mercedes Sprinter, реєстраційний № НОМЕР_1 .

Будь-яких інших доказів, зокрема списку пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях); білетно-облікової документації; схеми маршруту тощо на підтвердження цього відповідачем не надано, а судом не здобуто.

Натомість, позивач, заперечуючи здійснення міжнародного перевезення, окрім наведених вище документів, посилається на фото з відео реєстратора транспортного засобу Mercedes Sprinter від 09.01.2024, на яких видно і договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автобусом від 08.01.2024 №256, і інформаційний лист щодо здійснення нерегулярних перевезень №32211/888/9968/8, і квитанцію до прибуткового касового ордера №254 від 08.01.2024 про прийняття ФОП ОСОБА_2 від ТзОВ «Грандес-Тур» 5 000 грн за надані послуги по перевезенню пасажирів та вказує, що вони надавались водієм під час рейдової перевірки, однак не були взяти до уваги посадовою особою відповідача.

Відповідач таких доказів і доводів позивача не спростував жодним чином, тому суд дійшов висновку, що надані перевізником документи безпідставно не були взяті до уваги посадовою особою відповідача, що зумовило помилковість висновків про вид здійснюваного перевізником перевезення і порушення вимог статті 53 Закону №2344-ІІІ.

За встановлених фактичних обставин справи суд висновує про відсутність у відповідача правових підстав для застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій спірною постановою № ПШ№054433 від 14.02.2024.

Постановою № ПШ №054434 від 14.02.2024 позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог статті 35 Закону №2344-ІІІ щодо не забезпечення двох водіїв на маршруті протяжністю понад 500 км.

Висновок про відповідача про порушення вимог статті 35 Закону №2344-ІІІ зроблено на підставі висновку про здійснення перевізником міжнародного перевезення з України м. Київ до Іспанії м. Мадрид, який спростовано судом вище.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 14.02.2024 №ПШ054433 та №ПШ054434.

Доводи відповідача про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані постанови від 14.02.2024 №ПШ054433 та №ПШ054434, суд дійшов переконання, що такі прийняті відповідачем з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів до такого роду рішень та без урахування вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», тому їх слід визнати протиправними та скасувати, задовольнивши позов в цілому.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2 422 грн 40 к., сплаченого згідно до квитанції № 1150 від 13.08.2024.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150, ) в особі Відділу державного нагляду (контролю у Львівській області) (вул. Володимира Івасюка, буд. 8, с. Малехів, Львівський район, Львівська область, 80383) про визнання протиправними та скасування постанов,- задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Відділу державного нагляду (контролю у Львівській області) (вул. Володимира Івасюка, буд. 8, с. Малехів, Львівський район, Львівська область, 80383) Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150, ) про застосування адміністративно-господарських штрафів від 14.02.2024 №ПШ054433 у розмірі 34 000 грн та №ПШ054434 у розмірі 510 грн

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома