Справа № 280/10944/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 лютого 2025 року Справа № 280/10944/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації», яким ОСОБА_1 притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, 40260 (сорок тисяч двісті шістдесят) гривень. 00 копійок;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 утриману суму відшкодування шкоди відповідно до наказу від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації»;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 березня 2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації», яким ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності в сумі завданої шкоди від нестачі майна вказаного в протоколі від 19 березня 2024 року №1 - 820 889,76 грн. (вісімсот двадцять тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 76 коп., в тому числі кратності 33 033,36 (тридцять три тисячі тридцять) грн. 36 коп.;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 утриману суму відшкодування шкоди відповідно до наказу від 21 березня 2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації».

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач не погоджується з висновками інвентаризації та службового розслідування, що стали підставою для притягнення головного сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, такі висновки є хибними та не відповідають об`єктивним відомостям та даним, у тому числі викладеним у акті та наказах про результати службового розслідування. Вказує, що у матеріалах службового розслідування та акті службового розслідування не наведені докази наявності у діях позивача конкретних порушень вимог законодавства та службових обов`язків, які перебувають безпосередньо у причинному зв`язку із виявленою нестачею майна, а також у чому полягає причинний зв`язок між цими порушеннями та виявленою нестачею майна у Військовій частині НОМЕР_5 Державної прикордонної служби України. Також, вказує, що всупереч вимог Порядку № 608 службова перевірка у відношенні позивача не проводилась, натомість службове розслідування призначено без попередньої службової перевірки та перевірки інформації щодо вчинення позивачем правопорушення та з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування. Також, зазначає, настання матеріальної відповідальності пов`язано законодавцем із таким складом протиправного діяння, структурними елементами якого є: 1) виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або виконання військовослужбовцем службових обов`язків; 2) настання збитків, зокрема у формі нестачі майна; 3) існування прямого безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між діянням військовослужбовця та виникненням збитків; 4) вина військовослужбовця у настанні збитків. Враховуючи наведене, лише за одночасного доведення належними доказами наявності всіх чотирьох вищезазначених умов для притягнення особи до матеріальної відповідальності можливе притягнення військовослужбовця до одного з видів матеріальної відповідальності. При цьому, дискреція командира у виборі виду матеріальної відповідальності не є необмеженою, а повинна ґрунтуватись на вимогах закону, який в свою чергу пов`язує настання повної та підвищеної матеріальної відповідальності саме із умисними протиправними діями військовослужбовця, наслідком яких стала втрата військового майна. Позивач вважає, що в його діях відсутні будь-які порушення, а тому, зазначене в свою чергу виключає правомірність притягнення позивача до неповної та повної та повної матеріальної відповідальності у зв`язку із недоведеністю вини у настанні збитків чи умислу військовослужбовця завдання збитків. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам статті 160, а також пропуском строку звернення до суду із позовом.

13 грудня 2024 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, зокрема до суду подано заяву про поновлення строку звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/10944/24 в обґрунтування якої вказано, що із оскаржуваними наказами позивач ознайомлений не був, відтак строк звернення до суду із позовом необхідно обчислювати із дня одержання представником позивача копій оскаржуваних наказів у відповідь на адвокатський запит, тобто з 11 листопада 2024 року.

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Також, вказаною ухвалою судді від відповідача витребувано інформацію щодо дати ознайомлення позивача із оскаржуваними наказами, засвідчені належним чином копії оскаржуваних наказів із відмітками про ознайомлення позивача із оскаржуваними наказами та документів, що слугували підставою для їх винесення, докази відрахувань з грошового забезпечення позивача на підставі спірних наказів.

02 січня 2025 року представником відповідача до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано відзив на позов, в якому останній заперечує проти задоволення позову та вказує, що зазначені в позові нормативно-правові акти не поширюють свою дію на Державну прикордонну службу, а тому не можуть бути застосовані як нормативне підґрунтя для формування позиції позивача стосовно протиправності дій відповідача, через їх недотримання або ж порушення. Окрім того, вказує, що обов`язок збереження ввіреного військового майна слідує із прямих норм Закону № 160-ІХ , а відтак, об`єктивно не може бути невідомий військовослужбовцю. Крім того, згідно пояснень ОСОБА_1 , на які у позові на посилається представник позивача, позивачем не заперечується отримання та подальший обов`язок збереження ввіреного йому військового майна. З викладеного в поясненні також вбачається, що ОСОБА_1 даючи пояснення усвідомлював неналежне виконанням ним службових обов`язків. Акцентує увагу суду на тому, що службове розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб установлено в ході інвентаризації (пункт 6.5 Інструкції №755). Також, зазначає, що рішення про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок недостачі військового майна, і про ступінь відповідальності винних осіб приймається на підставі матеріалів інвентаризації, під час проведення якої встановлено причини, розмір шкоди та винних осіб, або результатів службового розслідування у встановленому законодавством порядку (пункт 6.6 Інструкції №755). Звертає увагу суду на те, що за підсумками інвентаризації встановлено причини завдання шкоди, її розмір та винних осіб, в тому числі ОСОБА_1 . Вказує, що відповідачем встановлено порушення вимог статей 11, 16, 30, 37 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, пункту 57 розділу 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10 грудня 2004 року, №24/10304, пунктів 1, 5, 8 статті 9, розділу ІІІ Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» начальником складу начальником групи зберігання відділення технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 . Тобто за підсумками службового розслідування позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, тому жодного відношення дане службове розслідування на якому базується позовна заява до оскаржуваних наказів начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби «Про підсумки інвентаризації» не має. Також, звертає увагу суду на те, що предметом позову не є оскарження висновку службового розслідування, що в оскаржуваних наказах є й інші особи, які притягаються до відповідальності, а також, що за даними наказами визначено ряд заходів у діяльності військової частини, тому в повному обсязі дані накази позивача не стосуються. Крім того, скасування вищезазначених наказів в повному обсязі потягне за собою наслідки та негативно вплине на діяльність військової частини. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача відрахованого грошового стягнення, яке було призначено на підставі наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації» та наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 березня 2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації», а також покладення на відповідача судових витрат зазначає, що вони є похідними, а тому також задоволенню не підлягають. Окрім того, вказує про необхідність залучення у якості свідка начальника відділу озброєння та інженерно технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України підполковника ОСОБА_2 з метою встановлення факту ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації» та наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 березня 2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації», а також начальника складу відділення технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України штаб сержанта ОСОБА_3 , оскільки даній особі можуть бути відомі обставини, що належить з`ясувати у справі, а саме встановлення факту ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації» та наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 березня 2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації». Також, вказує про пропуск позивачем строку звернення до суду із позовом. В задоволенні позову просить відмовити.

24 січня 2024 року представником позивача до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано відповідь на відзив, у якій останній не погоджується із доводами відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , викладеними у відзиві на позов. Позов просить задовольнити в повному обсязі.

З приводу наявності підстав для залучення у якості свідків начальника відділу озброєння та інженерно технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України підполковника ОСОБА_2 та начальника складу відділення технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України штаб сержанта ОСОБА_3 суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачена можливість залучення осіб у якості співвідповідачів, третіх осіб , також передбачено залучення спеціаліста та перекладача чи експерта до участі у розгляді справи. Залучення осіб у якості свідка по справі Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено. Натомість, у відповідності до положень статті 65 вищезазначеного кодексу допускається виклик свідка у судове засідання за ініціативою суду або учасника справи. Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені статтею 167 КАС України. Також, частиною 2 статті 65 КАС України встановлені обов`язкові вимоги щодо інформації, яка має вказуватись заявником під час заявлення клопотання про виклик та допит

Суд зазначає, що провадження в адміністративній справі № 280/10944/24 відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Чинним законодавством не передбачена можливість виклику та допиту свідків у справах, розгляд яких призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Тому, у задоволені клопотання представника відповідача про залучення вищезазначених осіб свідків на думку суду слід відмовити.

Щодо доводів позивача про пропущення позивачем строків звернення до суду із позов в адміністративній справі № 280/10944/24 суд зазначає наступне.

В ухвалі про відкриття провадження в даній справі суддя витребував у відповідача інформацію щодо дати ознайомлення позивача із оскаржуваними наказами, засвідчені належним чином копії оскаржуваних наказів із відмітками про ознайомлення позивача із оскаржуваними наказами та документів, що слугували підставою для їх винесення, докази відрахувань з грошового забезпечення позивача на підставі спірних наказів. Вказані докази витребовувались суддею з метою вирішення питання стосовно своєчасності звернення позивачем до суду із вказаним позовом.

На виконання вимог вказаної ухвали, відповідачем у відзиві на позовом суд повідомлено про те, що із другим оскаржуваним наказом позивач «під підпис» ознайомлений 16 квітня 2024 року. Проте, копії наказу із відповідною відмітною про ознайомлення позивача із оскаржуваним наказом до суду не надано. Інформації щодо дати ознайомлення із першим оскаржуваним наказом відзив не містить. Будь-яких документів на підтвердження факту ознайомлення позивача із оскаржуваними в даній справі наказами до суду не надано. При цьому, суд акцентує увагу відповідача на те, що враховуючи предмет спору, відлік строку звернення в даному випадку повинен обраховуватись саме з дня, наступного за днем коли позивача ознайомлено із оскаржуваними наказами, або з дня, наступного за днем, у якому позивачу стало достеменно відомо про існування оскаржуваних наказів. З огляду на те, що оскаржувані накази одержані позивачем у відповідь на адвокатський запит у листопаді 2024 року (доказів протилежного матеріали справи не містять) та до суду із позовом позивач звернувся також у листопаді 2024 року, у суду відсутні підстави стверджувати, що позивача було ознайомлено раніше із оскаржуваними наказами аніж листопад 2024 року, та відповідно відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини 13 статті 170 КАС України. Доводи позивача щодо відрахування із грошового забезпечення коштів за наказами як на підтвердження факту ознайомлення позивача із оскаржуваними наказами суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи відсутнє повідомлення позивача про відрахування із грошового забезпечення коштів на виконання оскаржуваних в даній справі наказів.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України на посаді начальника складу начальника групи зберігання відділення інженерно-технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 02 листопада 2023 року № 990-АГ «Про проведення інвентаризації у НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України» проведено річну інвентаризацію станом на 01 жовтня 2023 року з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку шляхом їх зіставлення з фактичною наявністю майна у НОМЕР_4 Прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

В ході проведення інвентаризації майна служби паливо-мастильних матеріалів, автомобільної та бронетанкової служби, служби ракетно артилерійського озброєння (того майна яке розміщується при управлінні прикордонного загону та рахується за начальниками складів) виявлено: нестачу майна автомобільної та бронетанкової служби на суму 916172,54 грн; виявлено нестачу майна служби ракетно артилерійського озброєння на загальну суму 654574,85 грн, та надлишки майна даної служби на загальну суму 27 827,89 грн.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації» до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, 40260 (сорок тисяч двісті шістдесят) гривень. 00 копійок притягнуто начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення головного сержанта ОСОБА_4 .

З урахуванням відзиву на позов вказаний наказ до відома позивача не доводився, оскільки з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ доведення наказу до винної особи під підпис є обов`язковим лише у випадку притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності за результатами проведення службового розслідування.

Також, наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 29 лютого 2024 року №201-АГ «Про позапланову інвентаризацію» наказано провести позапланову інвентаризацію майна номенклатури автомобільної та бронетанкової служби, служби ракетно-артилерійського озброєння відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення станом на 01 березня 2024 року.

Позивач до початку проведення інвентаризації надав розписку голові інвентаризаційної комісії такого змісту: «до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на матеріальні цінності здано в бухгалтерську службу і всі матеріальні цінності, що надійшли на мою відповідальність оприбутковано, а ті, що вибули, списано». Копія вказаної розписки міститься в матеріалах справи.

За підсумками інвентаризації встановлено надлишок на загальну суму 9 893,00 грн., нестачі на загальну суму 996 852,41 грн.

Також, встановлено порушення вимог статей 11, 16, 30, 37 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, пункту 57 розділу 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10 грудня 2004 року, №24/10304, пунктів 1, 5, 8 статті 9, розділу ІІІ Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» начальником складу начальником групи зберігання відділення технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 .

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 березня 2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації» ОСОБА_1 за нестачу військового майна та заподіяну шкоду державі притягнуто до повної матеріальної відповідальності в сумі завданої шкоди від нестачі майна вказаного в протоколі від 19 березня 2024 року №1 820 889,76 грн. (вісімсот двадцять тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 76 коп., в тому числі кратності 33 033,36 (тридцять три тисячі тридцять) грн. 36 коп.(пункт 9 наказу).

Згідно відзиву на позов докази ознайомлення позивача із вказаним наказом до суду надані бути не можуть через те, що через постійні передислокації підрозділу які пов`язані з виконанням бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України віднайти відомість доведення наказу не вдалося.

12 квітня 2024 року від начальника відділення технічного забезпечення майора ОСОБА_5 на адресу відповідача надійшов рапорт від 12 квітня 2024 року №06.2.6/6343/24-Вн, про те, що під час проведення пошукових заходів частину майна, яке рахувалося втраченим на момент проведення інвентаризації було знайдено.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12 квітня 2024 року №360-АГ «Про призначення службового розслідування» за фактом виявлення майна, яке рахувалось втраченим під час проведення інвентаризації майна номенклатури РАО та відповідності його бухгалтерським облікам, призначено службове розслідування.

Відповідно до висновку службового розслідування, проведеного за фактом виявлення майна, яке рахувалось втраченим під час проведення інвентаризації майна номенклатури РАО та відповідність його бухгалтерським облікам нестачу, яка рахувалася за начальником складу начальником групи зберігання відділення технічного забезпечення головним сержантом ОСОБА_6 у розмірі 787 059 грн. 40 коп. вважається недійсною, з врахуванням знайденого майна та її видачею нестача залишається 321 688 грн. 89 коп.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15 квітня 2024 року №374-АГ «Про підсумки службового розслідування» визначено внести зміни до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону № 280-АГ від 21 березня 2024 року «Про підсумки інвентаризації».

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16 квітня 2024 року №376-АГ «Про внесення змін до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21 березня 2024 року № 280 - АГ», до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21 березня 2024 року № 280 АГ «Про підсумки інвентаризації» внесено зміни, за нестачу військового майна та заподіяну шкоду державі притягнути до повної матеріальної відповідальності начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 в сумі завданої шкоди від нестачі майна вказаного в протоколі від 19 березня 2024 року № 1 361 919 грн. (триста шістдесят одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 19 коп., в тому числі кратність 40 230 (сорок тисяч двісті тридцять) грн 30 коп.».

На виконання наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16 квітня 2024 року №376-АГ «Про внесення змін до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21 березня 2024 року № 280 - АГ» начальником відділу озброєння та інженерно технічного забезпечення підполковником ОСОБА_7 доведено даний наказ під особистий підпис до позивача, що підтверджується відомістю доведення до особового складу вимог наказу від 16 квітня 2024 року №376-АГ.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації» головному бухгалтеру начальнику фінансово економічного відділу (бухгалтерської служби) наказано стягнути розмір завданої шкоди з начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення головного сержанта ОСОБА_8 шляхом стягнення суми завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення до повного погашення суми завданої шкоди.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21 березня 2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації» головному бухгалтеру начальнику фінансово економічного відділу (бухгалтерської служби) наказано утримати з грошового забезпечення ОСОБА_1 завдану шкоду від нестачі військового майна.

З урахуванням відзиву на позов, довідки про доходи позивача від 27 грудня 2024 року, а також Архівної відомості № 1 за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, вищезазначені утримання проводились з моменту видання відповідачем наказів.

Не погоджуючись із наказами відповідача стосовно підсумків інвентаризації, з урахуванням яких позивача притягнуто до відповідальності, а також стягнення з відповідача коштів за вказаними наказами, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд керується та виходить з наступного.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє до сьогодні.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ), затверджений Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №548-XIV.

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі військові частини).

Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями

Відповідно статті 3 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут), затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №551-XIV.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно з частиною 1 статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (стаття 84 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до положень статті 85 Дисциплінарного статуту порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

З аналізу викладених норм права слід виснувати, що підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. При цьому, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування.

Позивач у позові посилається на порушення відповідачем Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України затверджено Наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608, в той же час вказаний порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Натомість, позивач, про що він особисто вказує у позові, проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України, тобто позивач є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, а відтак вищезазначений порядок свою дію на позивача не розповсюджує.

Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №533 (далі Положення № 533).

Згідно пунктів 1,2 Положення № 533 Адміністрація Державної прикордонної служби України ( далі - Адміністрація Держприкордонслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Адміністрація Держприкордонслужби у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Так, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24 вересня 2012 року № 755 затверджено Інструкцію про інвентаризацію військового майна у Державній прикордонній службі України (далі Інструкція №755), якою визначено:

- метою проведення інвентаризації є забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку шляхом їх зіставлення з фактичною наявністю військового майна, виявлення обсягів недостачі, надлишку та надлишкового військового майна, а також відображення результатів інвентаризації в інвентаризаційних описах за видами військового майна згідно із субрахунками бухгалтерського обліку та акті інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами з довідкою до акта (пункт 1.3);

- інвентаризація військового майна в органі Держприкордонслужби проводиться як планова, так і позапланова у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та в інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна (пункт 2.1);

- матеріально відповідальні особи до початку інвентаризації надають розписку голові інвентаризаційної комісії про те, що: всі прибуткові та видаткові документи на військове майно здані до фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби); майно, що надійшло на зберігання, оприбутковане, а те, що вибуло списано; дані книг, журналів та карток обліку військового майна за місцем його зберігання відповідають фактичній наявності (пункт 3.8 );

- результати інвентаризації за кожним видом військового майна відображаються в інвентаризаційному описі окремо за місцезнаходженням цього майна і за матеріально відповідальними особами (пункт 5.1);

- у разі виявлення за результатами інвентаризації надлишку або недостачі військового майна начальник органу Держприкордонслужби призначає службове розслідування з метою встановлення причин їх виникнення, розміру заподіяної шкоди та винних осіб. Службове розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб установлено в ході інвентаризації (пункт 6.5).

- рішення про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок недостачі військового майна, і про ступінь відповідальності винних осіб приймається на підставі матеріалів інвентаризації, під час проведення якої встановлено причини, розмір шкоди та винних осіб, або результатів службового розслідування у встановленому законодавством порядку (пункт 6.6).

Судом встановлено, що наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 02 листопада 2023 року № 990-АГ «Про проведення інвентаризації у НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України» проведено річну інвентаризацію станом на 01 жовтня 2023 року, в ході якої виявлено нестачу майна автомобільної та бронетанкової служби на суму 916172,54 грн; виявлено нестачу майна служби ракетно артилерійського озброєння на загальну суму 654574,85 грн, та надлишки майна даної служби на загальну суму 27 827,89 грн. При цьому, в ході проведення інвентаризації було встановлено причини, розмір шкоди та винних осіб.

Відтак, з урахуванням пункту 6.5 Інструкції № 755 обов`язкове призначення службового розслідування для притягнення позивача до обмеженої службової відповідальності за наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації» не вимагалось.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України від 03 жовтня 2019 року за № 160- IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон

Так, у відповідності до положень статті пункту 5 частини 1 статті 1 Закону № 160-ІХ пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність ( частина перша статті 3 Закону № 160-ІХ).

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди ( частина друга статті 3 Закону № 160-ІХ).

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Частиною 1 та 2 статті 7 Закону №160-ІХ передбачено, що розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду. Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Відповідно до частина 2 статті 8 Закону № 160-ІХ у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (частина 4 статі 8 Закону № 160-ІХ).

Частиною 1 статті 10 Закону №160-IX вказано, що відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 13 Закону №160-IX стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

Наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством ( частина 1 статті 14 Закону №160-IX).

Так, судом встановлено, що наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 02 листопада 2023 року № 990-АГ «Про проведення інвентаризації у НОМЕР_4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України», з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку шляхом їх зіставлення з фактичною наявністю майна проведено інвентаризацію станом на 01 жовтня 2023 року. Відповідно до пункту 3.8 Інструкції №755 до початку інвентаризації позивачем надано розписку голові інвентаризаційної комісії такого змісту: «до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на матеріальні цінності здано в бухгалтерську службу і всі матеріальні цінності, що надійшли на мою відповідальність оприбутковано, а ті, що вибули, списано. В ході проведення інвентаризації майна служби ракетно артилерійського озброєння (того майна яке розміщується при управлінні прикордонного загону та рахується за начальниками складів) виявлено, зокрема, нестачу майна служби ракетно артилерійського озброєння на загальну суму 654574,85 грн, та надлишки майна даної служби на загальну суму 20 27827,89 грн. За підсумками інвентаризації відповідачем встановлено неналежну організацію обліку, зберігання і видачі боєприпасів та засобів активної оборони, причини завдання шкоди, її розмір та винних осіб. Відтак, відповідачем встановлено порушення вимог статей 11, 16, 30, 37 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, пункту 57 розділу 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10 грудня 2004 року, №24/10304, пунктів 1,5,8 статті 9, розділу ІІІ Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» начальником складу начальником групи зберігання відділення технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 .

Також, судом встановлено, що відповідно до інформації, що викладена в рапорті начальника служби пожежної безпеки №34/11164/23-Вн від 13 грудня 2023 року, копія якого міститься в матеріалах справи, відповідачу стало відомо, що в ході проведення інвентаризації майна служби паливо-мастильних матеріалів, автомобільної та бронетанкової служби, служби ракетно артилерійського озброєння (того майна яке розміщується при управлінні прикордонного загону та рахується за начальниками складів) виявлено: нестачу майна автомобільної та бронетанкової служби на суму 916172,54 грн; виявлено нестачу майна служби ракетно артилерійського озброєння на загальну суму 654574,85 грн, та надлишки майна даної служби на загальну суму 27827,89 грн.

Підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), а також військовозобов`язаних під час проходження ними навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження ними підготовки та зборів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (підготовки, зборів), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування визначено Порядком проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, який затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 08 листопада 2021 року № 815 (далі Порядок № 815).

Пунктом 4 Розділу І та пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 815 передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є, зокрема,:

- наявність інформації про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків;

- виявлення фактів завдання шкоди;

Згідно пункту 7 Розділу І та пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 815 службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність правопорушення або події, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування, його (її) обставини (час, місце) та наслідки;

- осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або спричинили їх виникнення;

- наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями (бездіяльністю) військовослужбовця;

- конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який учинив правопорушення;

- порушення вимог законодавства, організаційно-розпорядчих актів Адміністрації Держприкордонслужби, посадових інструкцій, які було допущено військовослужбовцем;

- ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення;

- форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до вчиненого;

- причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню;

- чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків;

- наявність шкоди та її розмір.

Судом встановлено, що з метою перевірки відомостей, викладених у рапорті начальника служби пожежної безпеки №34/11164/23-Вн від 13 грудня 2023 року, з урахуванням пунктів 4, 7 Розділу І та пункту 1 Розділу ІІ Порядку №815, наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 15 грудня 2023 року №1166-АГ «Про призначення службового розслідування», копія якого міститься в матеріалах справи, призначено службове розслідування. Відповідно до висновку службового розслідування, копія якого також міститься в матеріалах справи, по інформації, що викладена в рапорті начальника служби пожежної безпеки від 13 грудня 2023 року №34/11164/23-Вн, в період з 15 грудня 2023 року по 22 лютого 2024 року, на підставі наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 15 грудня 2023 року №1166-АГ «Про призначення службового розслідування» комісією проведено службове розслідування, у відповідності до вимог статей 84-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та «Порядку проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України», затвердженого наказом Міністерства внутрішні справ України від 08 листопада 2021 року №815.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що в діях, начальника складу начальника групи зберігання відділення інженерно-технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону головного сержанта ОСОБА_4 є порушення вимог законів та інших керівних документів, а саме: абзац 1 статті 11 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ «свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок», абзац 4 статті 11 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ «постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України», абзац 5 статті 11 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ «знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно», стаття 16 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ «кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України».

Згідно розділу 2 посадової інструкції начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону, затвердженої наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 652-Аг від 09 серпня 2023 року, начальник складу начальник групи зберігання відповідає за забезпечення якісного зберігання майна та організацію правильного обліку майна.

Відповідно до розділу 4 посадової інструкції начальник складу - начальник групи несе відповідальність згідно із Дисциплінарним статутом Збройних сил України за неякісне або несвоєчасне виконання посадових обов`язків, бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки та обмежень, пов`язаних з проходженням служби.

Відповідно до статті 5 Закону 160-IX, якою врегульовано питання притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності, передбачено, що особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності.

Частиною 1 статті 6 Закону 160-IX, якою врегульовано питання притягнення до повна та підвищена матеріальна відповідальність, передбачено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення законодавства та посадової інструкції позивача, комісією по проведенню службового розслідування встановлено факт порушення вимог статей 11,16 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, розділу ІІ посадової інструкції начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення затвердженої наказом начальника прикордонного загону від 09 серпня 2023 року №652-АГ, пункту 57 розділу 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10 грудня 2004 року, №925 (гриф) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2005 року №24/10304 з боку начальника складу начальника групи зберігання відділення інженерно-технічного забезпечення головного сержанта Юрія БОХАНА, що виразилось у неякісному веденні обліків зброї та боєприпасів, що призвело до нестачі військового майна. Також, наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 27 лютого 2024 року №196-АГ «Про результати службового розслідування» за порушення вимог статей 11, 16 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, розділу ІІ посадової інструкції начальника складу начальника групи зберігання відділення технічного забезпечення затвердженої наказом начальника прикордонного загону від 09 серпня 2023 року №652-АГ, пункту 57 розділу 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10 грудня 2004 року, №925 (гриф) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2005 року №24/10304, що виразилось у неякісному веденні обліків зброї та боєприпасів, що є під його матеріальною відповідальністю, у неякісному та несвоєчасному оформленні документів на списання зброї, боєприпасів, що призвело до нестачі військового майна, у відповідності до вимог 3 статті 55, пункту «ґ» статті 48 Дисциплінарного Статуту Збройних сил України начальника складу начальника групи зберігання відділення інженерно-технічного забезпечення головного сержанта ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність».

З вищевикладеного вбачається що наказ начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації», а також наказ начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 березня 2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації» винесені відповідачем з урахуванням та у відповідності до вищезазначених нормативно-правових актів.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за наслідками проведеної інвентаризації наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 грудня 2023 року №1205-АГ «Про підсумки інвентаризації», а також наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби від 21 березня 2024 року №280-АГ «Про підсумки інвентаризації», а не за підсумками службового розслідування, проведеного у квітні 2024 року, про неправомірність проведення якого у позові вказує позивач.

Також, суд зазначає, що і наказ «Про призначення службового розслідування» від 12 квітня 2024 року, винесення якого зумовлено знайденням частини майна, яке вважалось загубленим (втраченим), і висновок за результатами його проведення, і наказ про підсумки службового розслідування № 374АГ від 15 квітня 2024 року прийнято після винесення оскаржуваних в даній справі наказів відповідача.

Окрім того, суд вказує, що з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, наданих відповідачем до суду разом із відзивом на позов, відповідача притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності (за першим наказом) та повної матеріальної відповідальності (за другим наказом) у відповідності до статей 5,6 Закону 160-IX та з урахуванням наказу НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 16 квітня 2024 року № 376-АГ, яким внесено зміни до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21 березня 2024 року № 280-АГ та позивачу зменшено суму завданої шкоди від нестачі майна вказаного у протоколі від 19 березня 2024 року № 1.

Порушень з боку відповідача вимог Закону 160-IX під час притягнення позивача до відповідальності судом під час розгляду даної справи не встановлено.

У зв`язку із чим, суд не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваних в даній справі наказів.

З огляду на те, що вимоги стосовно стягнення з відповідача утриманих сум відшкодування шкоди відповідно до оскаржуваних в даній справі наказів є похідними, а у рішенні раніше суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування наказів, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами частини 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням положень статті 139 КАС України розподіл судових витрат в цій частині не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 20 лютого 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов