Справа № 761/28751/24
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/291/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: Головний спеціаліст інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудка Ганна Вікторівна, ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив :

У серпні 2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головний спеціаліст інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивачка просила суд:

1. Визнати дії Департаменту Територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині винесення Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія 2КІ № від 29.06.2024 протиправними.

2. Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія 2КІ № від 29.06.2024.

3. Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудки Ганни Вікторівни (надалі - Інспектор з паркування) про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № (надалі - Оскаржувана постанова) ОСОБА_1 (надалі - позивач) притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок за ч. 3 ст.122 КУпАП. Притягнення до адміністративної відповідальності обґрунтоване тим, що 29 червня 2024 року о 19 годині 23 хвилини транспортний засіб ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачеві на праві приватної власності, зупинено у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м, чим порушено пункт 15.9 д) Правил дорожнього руху України.

У позовній заяві вказано, що будучи за кермом автомобіля ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , близько 19 год. 20 хв. рухався по смузі, на якій в той момент було зупинено/припарковано біля узбіччя 3 евакуаційних авто (довгих та широких). Доїхавши до евакуаційних автомобілів, водій, ОСОБА_2 , посигналив, щоб евакуаційні автомобілі перестали перешкоджати руху. Однак, евакуатори не з`їхали. Водій вийшов з автомобіля, щоб оцінити дорожню обстановку та підійшов до евакуатора, щоб попросити водія з`їхати з проїжджої частини. В той момент прибігла Інспектор з паркування та повідомила, що евакуаційні автомобілі нічого не порушують, а порушує тут тільки водій автомобіля ТОYОТА САMRY та почала вимірювати відстань від авто до розділювальної смуги. Позивач вказує, водій автомобіля ТОYОТА САMRY вимушений був призупинитися одразу за евакуаційними автомобілями, адже останні заблокували безпечний та законний шлях для руху (те саме, що призупинитися за автомобілями, які щойно потратили в ДТП та перешкоджають руху транспорту, або ж призупинитися в заторі). Відповідно, якщо Інспектор з паркування виміряла, що автомобіль, який вимушено призупинитися та має ширину кузова 1825 мм, знаходиться до суцільної лінії на відстані менше 3 м, то чому ж знову таки евакуаційні авто, ширина яких 2495 мм, є такими, що не порушують Правила дорожнього руху, що зафіксовано позивачем зафіксовано на фотографіях та відеозаписах.

Позивачем вказано, що таким чином єдиними доказами відповідача про нібито вчинення позивачем правопорушення є фото матеріали, зроблені інспектором з паркування та долучені до оскаржуваної постанови (Доказова база по адміністративному правопорушенню). Перше фото не може бути належним доказом будь-якого роду порушень, тому очевидно, що не повинно братися до уваги суду. На 2 та 3 фото видно автомобіль ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по вулиці Садово-Ботанічній та вимушений був призупинитися, адже попереду зупинено/припарковано евакуатори, які перешкоджали безпечному рухові транспорту. Третє фото підтверджує вищевказане позивачем щодо протиправної зупинки/паркування евакуаторів. На 4 фото видно, як Інспектор з паркування вимірює відстань від автомобіля ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , в той час, як водій, ОСОБА_2 , вийшов з авто з метою попросити Інспектора з паркування та водіїв евакуаторів перестати порушувати Правила дорожнього руху та звільнити смугу для безпечного проїзду. Вищевказані фото на переконання позивача тільки вкотре підтверджують протиправність дій відповідача та жодним чином не можуть братися до уваги судом в якості належних та допустимих доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог вказано, що оскаржувана постанова не містить належних доказів вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки фото, додані інспектором з паркування до доказової бази по адміністративному правопорушенню, жодним чином не можуть брати до уваги як належні та допустимі докази, адже вони тільки підтверджують пояснення позивача щодо вимушеного призупинення автомобіля через перешкоджання продовження безпечного руху евакуаторами, що були зупинені/припарковані з порушенням Правил дорожнього руху.

У позовній заяві зазначено, що в оскаржуваній постанові вказується, транспортний засіб позивачки зупинено у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м. Проте, позивач вказує, що водій автомобіля ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , не здійснював зупинку транспортного засобу, не висаджував пасажирів, не завантажував/розвантажував вантаж та не вчиняв будь-яких інших дій передбачених п. 1.10 Правил дорожнього руху. ОСОБА_2 , перебуваючи за кермом автомобіля ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , вимушено призупинився, адже попереду на смузі для руху з порушенням Правил дорожнього руху зупинився/припаркувався евакуатор, який не був в той час задіяний в евакуації інших автомобілів.

Позивачем зазначено, що з огляду на вищевикладене можна дійти до висновку, що евакуатори, що зупинені/припарковані на відстані менше 3 м до розмітки 1.1, не є нерухомими об`єктами. Окрім того, як свідчать фото та відеозаписи, додані до даної позовної заяви одразу декільки евакуаторів було зупинено/припарковано на відстані менше 3 м до розмітки 1.1. Відповідно здійснення об`їзду, перетинаючи розмітку 1.1 Правил дорожнього руху, в даному випадку заборонено. Таким чином, в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, про що в повній мірі було відомо Інспектору з паркування, а тому наявні обґрунтовані підстави для визнання дій відповідача протиправними, скасування оскаржуваної постанови та закриття адміністративної справи.

В обґрунтування позовних вимоги вказано, що в порушення ч, 3 ст. 279-1 КУпАП інспектор з паркування Дудка Ганна Вікторівна тільки на словах повідомила, що водій автомобіля ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , вчиняє порушення. Жодних постанов, протоколів, повідомлень ні позивачеві, ні водієві, ОСОБА_2 , інспектором з паркування вручено не було. На лобовому склі автомобіля ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , жодних постанов, протоколів, повідомлень залишено не було. Весь час водій автомобіля ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , знаходився в автомобілі, або біля автомобіля (в той момент, коли виходив зробити зауваження водіям евакуаторів або ж Інспектору з паркування). Позивач весь час також знаходилася біля Інспектора з паркування. Відтак, Інспектор з паркування Дудка Ганна Вікторівна мала змогу виконати норми чинного законодавства та повідомити водієві та/або позивачеві про нібито вчинене порушення методами, передбаченими чинним законодавством України, але не зробила цього.

У зв`язку із викладеним, позивачка вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, її дії здійснено у чіткій відповідно до ПДР і, як наслідок, оскаржувана постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.08.2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України

У змісті позовних вимог, позивачка з поміж іншого просила суд викликати та допита в якості свідків: 1) Головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудку Ганну Вікторівну. 2) ОСОБА_2 .

Так, відповідно до вимог частин 1-3 ст. 92 КАС України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ст. 92 КАС України, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання позивачки про допит свідків, оскільки вказана клопотання подано з недотримання вимог ч. 2 ст. 92 КАС, а саме не зазначено, які обставини, які можуть підтвердити свідки.

02.09.2024 до суду надійшло клопотання позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В обґрунтування клопотання вказано, що вона заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у зв`язку з тим, що вказана справа має важливе значення для позивача, обсяг та характер доказів у справі потребує дослідження в судовому засіданні, враховуючи кількість сторін та третіх осіб, а також значний суспільний інтерес.

З приводу наведеного клопотання суд зазначає, що відповідно до ч. 1-3 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно із п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Отже, суд наділений повноваженнями, врахувати всі складники, наведені ч. 3 ст. 257 КАС України, та самостійно визнати справу такою, що має незначну складність.

При відкритті провадження, суд дійшов висновку, що справу за позовом можливо розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З огляду на те, що матеріали справи свідчать про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності та не вимагають проведення розгляду справи в загальному позовному провадженні, тому в задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, слід відмовити.

13.09.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому остання просить суд відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідачем вказано, що позивачем не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою ст. 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій відповідача при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.06.2024 року серії 2КІ № 0. При цьому відповідачем вказано, що відповідно до матеріалів фотофіксації оскаржуваної постанови та замірів відстані, проведених Інспектором, відстань від транспортного засобу позивача до суцільної лінії розмітки становить 208 см., що є порушенням пп. д) п. 15.9 Правил, а тому розміщення транспортного засобу позивача є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху відповідно до положень ст. 265-4 КУпАП, а тому встановивши відповідальну особу, а саме ОСОБА_1 , за якою зареєстрований транспортний засіб TOYOTA CAMRY, номерний знак НОМЕР_1 , головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управляння (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудкою Ганною Вікторівною винесено оскаржувану постанову.

Окрім того, у відзиві зазначено, що оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП, а Інспектор діяв відповідно до наданих йому повноважень в чіткій відповідності з вимогами чинного законодавства.

16.09.2024 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи Кармазіна В.М. у яких останній підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 та просив задовольнити позовні вимоги. У вказаних поясненнях вказано, що 29.06.2024 близько 19:00, він перебуваючи за кремом автомобіля Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Садово-Ботанічна зі сторони вулиці Дубенської в сторону вулиці Бастіонної в м. Києві, яка має про 1 смузі руху в одну та іншу сторони. Проїжджаючи, третя особа ОСОБА_2 побачив, що на проїжджій частині на смузі руху, по якій він рухався, припарковано два габаритних транспортні засоби, а саме - автомобілі, призначені для евакуації автомобілів, в кабіні яких знаходилось водії. На зустрічній смузі руху паралельно вищевказаним евакуаторам в цей самий момент було припарковано тертій евакуатор. Зупинивши транспортний засіб він здійснив вимушену зупинку через перешкоду для руху у вигляді припаркованих евакуаторів. В подальшому у поясненнях зазначено аналогічні обставини тим, що були викладені у позовній заяві.

16.09.2024 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якій позивачка просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі, а також викладено обставини аналогічні тим, що були викладено у позовній заяві.

23.09.2024 до осуду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив у яких представником позивача з поміж іншого зазначено, що доказів неправомірної поведінки Інспектора позивачем не надано, а виносячи оскаржувану постанову, Інспектор реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху. Таким чином, Інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.06.2024 серія 2КІ № . Винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не викликає жодних сумнівів.

23.09.2024 до суду надійшли додаткові пояснення позивача.

15.10.2024 д осуду надійшли додаткові пояснення відповідача.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудки Ганни Вікторівни про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 29 червня 2024 року серії 2КІ № притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

З постанови вбачається, що транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак « НОМЕР_1 » 29 червня 2024 року о 19 год. 23 хв. на вул. Садово-Ботанічна, 2 в м. Києві, зупинено у місці де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинились, менше 3 м., чим порушено п. 15.9 д) ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: АРМ Інспектор.

Сторонами не заперечувалось, що транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак « НОМЕР_1 » на праві власності належить позивачці ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст.122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Примітка. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно наці правовідносини поширюється положення ч.4 ст.258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює та визначає Закон України «Про дорожній рух».

Відповідно до статті 14 цього Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом позовних вимог позивача є оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів від 29.06.2024 серія 2КІ №.

Відповідно до положень частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Слід зазначити, що умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав, тобто створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона має право розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Рішенням Київської міської ради від 5 жовтня 2023 року № 7112/7153 «Про впорядкування питань щодо діяльності інспекторів з паркування в місті Києві» уповноважено посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Також уповноважено посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводити тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку в разі вчинення водієм порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту, а також зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками та/або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома); створення перешкод водіям транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), у зупинці або стоянці), частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, визначених частиною третьою статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху), а також у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Отже, головний спеціаліст - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудка Ганна Вікторівна наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення на підставі КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно підпункту «д» пункту 15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Як встановлено судом, при складенні оскаржуваної постанови інспектором проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом: термінал АРМ Інспектор, про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.

АРМ Інспектора - технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась фотофіксація правопорушення, відповідач зазначає, що зазначений технічний засіб працює під управлінням операційної системи Android, має функції запису, зберігання, відтворення та передачі фото-, відеоінформації та на якому встановлене мобільний додаток «АРМ Інспектор», що є складовою частиною інформаційно-телекомунікаційної системи «Платформа цифрових мобільних сервісів «Київ цифровий», комплексна система захисту інформації якої має відповідний атестат відповідності Держспецзв`язку, володільцем якої є комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр».

Веб-сайт, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові, kyiv.digital/penalty/check через ідентифікатори доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення - номер постанови від 29.06.2024 року транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак « НОМЕР_1 » містить чотири фотознімків, виконаних з різних ракурсів, які відображають: дату порушення, час вчинення правопорушення.

Перше фото не може бути належним доказом будь-якого роду порушень, оскільки не містить будь-яких фактичних обставин. На другому та третьому фото видно автомобіль «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який зупинений в смузі руху, а попереду зупинено/припарковано Евакуатори, які перешкоджали безпечному рухові транспорту. Третє фото підтверджує, що попереду транспортного засобу позивачки здійснено зупинку/паркування квакуаторів. На четвертому фото вбачається, як Інспектор з паркування вимірює відстань від автомобіля «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Разом з тим, хоч і на четвертому фото доказової бази по адміністративному правопорушення., інспектором з паркування здійснюються заміри відстань від транспортного засобу позивача та суцільною лінією розмітки, однак з наявних в матеріалах справи матеріалів фотофіксації суд позбавлений можливості встановити дані замірів здійснених інспектором.

При цьому, у відзиві відповідачем вказано, що відстань від транспортного засобу позивача до суцільної лінії розмітки становить 208 см., однак належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано.

В обґрунтування позову, а також з пояснень третьої особи ОСОБА_2 зазначено, що транспортний засіб ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , не здійснював зупинку транспортного засобу, не висаджував пасажирів, не завантажував/розвантажував вантаж та не вчиняв будь-яких інших дій передбачених п. 1.10 Правил дорожнього руху. ОСОБА_2 , перебуваючи за кермом автомобіля ТОYОТА САMRY, номерний знак НОМЕР_1 , вимушено призупинився, адже попереду на смузі для руху з порушенням Правил дорожнього руху зупинився/припаркувався евакуатор, який не був в той час задіяний в евакуації інших автомобілів на підтвердження вказаних надано фото та відео-файли.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

-вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

-перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що водій транспортного засобу «ТОYОТА САMRY», держаний номерний знак « НОМЕР_1 » 29.06.2024 о 19 год. 23 хв. здійснив саме «вимушену зупинку» у зв`язку із появою перешкоди для подальшого руху у вигляді зупинених/припаркованих евакуаторів, що підтверджено долученими відео файлами та долученими фотографіями із яких вбачається, що евакуатори на зупинено/припарковано, як на смузі для руху транспортного засобу «ТОYОТА САMRY», держаний номерний знак « НОМЕР_1 », а також на смузі для руху зустрічного руху, водночас здійснення об`їзду, перетинаючи розмітку 1.1 Правил дорожнього руху, в даному випадку заборонено та здійснило б перешкоду для руху інших транспортних засобів.

Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП у діях позивачки ОСОБА_1 - відсутня, та відповідачем не доведена.

Водночас відповідно до розпорядження Київського міського голови від 04.12.2023 № 1177, функції щодо здійснення контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оплати вартості послуг з паркування транспортних засобів передано до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , місцезнаходження юридичної особи: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2. Відповідно до Положення про Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) затвердженого рішенням Київської міської ради від 02.03.2023 № 6010/6051 (у редакції рішення Київської міської ради від 13.07.2023 № 6870/6911) до повноважень Департаменту належить розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладання адміністративних стягнень.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що, приймаючи спірну постанову, інспектор з паркування діяв в межах наданих йому повноважень та з дотриманням порядку, визначеного КУпАП.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

При цьому, в порушення вимоги ч. 3 ст. 279 - 1 КУпАП інспектором з паркування жодних постанов, протоколів, повідомлень ні позивачеві, ні водієві, ОСОБА_2 , вручено не було. На лобовому склі автомобіля «ТОYОТА САMRY», номерний знак НОМЕР_1 , жодних постанов, протоколів, повідомлень залишено не було. При цьому, відзив не містить обґрунтувань дій інспектора з паркування щодо виконання ч. 3 ст. 279-1 КУпАП.

За нормою норм ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ст. 73, 76, 77, 90 КАС України, об`єктивні докази, які б достеменно та «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і стороною відповідача у справі суду не надані.

Слід зауважити, що вимоги ч.3 ст. 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Таким чином, з врахуванням всього вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог, в частині скасування постанови 2КІ № від 29.06.2024 року накладання адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), винесену головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудкою Ганною Вікторівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Враховуючи, що головний спеціаліст - інспектор з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудка Ганна Вікторівна при складання 29 червня 2024 року постанови діяв в межах своєї компетенції, а також порушене право позивача поновлено шляхом скасування вказаної постанови та закриття провадження про справі про адміністративне правопорушення, тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання дії Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради в частині винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія 2КІ № від 29.06.2024, протиправними.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа: Головний спеціаліст інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудка Ганна Вікторівна, ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Постанову від 29.06.2024 року серії 2КІ № про накладання адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), головним спеціалістом-інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудкою Ганною Вікторівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови від 29.06.2024 року серії 2КІ № .

В задоволенні іншої частини позову, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , адреса: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, корп. 2.

Третя особа: Головний спеціаліст інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудка Ганна Вікторівна, адреса: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, корп. 2.

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 18.02.2025.

Суддя: