Справа № 280/1206/25
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

20 лютого 2025 рокуСправа № 280/1206/25 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Кисіль Р.В. розглянув заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Булдигіної Марії Сергіївни (69035, м. Запоріжжя, а/с 7588), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2025 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в особі представника адвоката Булдигіної Марії Сергіївни, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати мобілізаційне розпорядження начальника відповідача (реквізити не відомі) щодо позивача;

зобов`язати відповідача поновити позивача у статусі військовозобов`язаного.

Крім того, просить витребувати від відповідача мобілізаційне розпорядження начальника відповідача (реквізити не відомі) щодо позивача.

Також до позову додана заява про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову зазначає, що у випадку невжиття судом заходів забезпечення позову існує небезпека заподіяння шкоди правам позивач та інтересам до ухвалення рішення у справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Зважаючи на той факт, що позивача за відповідним бойовим розпорядженням безпосереднього командира можуть відрядити у райони проведення бойових дій для виконання бойових завдань просить постановити ухвалу, якою вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони командирам військової частини, зокрема, командиру військової частини НОМЕР_1 , безпосереднім командирам вчиняти дії щодо видання бойових розпоряджень та підписання відряджень в райони проведення бойових дій для виконання бойових завдань щодо позивача, заборонити переводити позивача в інші військові частини, інші військові формування, утворені відповідно до законодавства України, до набрання законної вили рішенням по даній справі. Також посилається неправомірність прийняття оскаржуваного мобілізаційного розпорядження начальника відповідача, що призвело до мобілізації позивача. Крім того зазначає наступне: «Фактично, у разі задоволення позову в цій справі, не можливо буде виконати рішення суду, що виключає доцільність існування самого позову, оскільки в такому випадку суд не надасть ефективного захисту потенційно порушеному праву, що є неприпустимим».

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суддя зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суддя зазначає, що статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За правилами частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суддя зауважує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В той же час, позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів.

Крім того, суд звертає увагу, що переведення (переміщення) військовослужбовця здійснюється на підставі відповідного наказу. Однак, докази існування такого наказу у суду відсутні, і у будь-якому випадку такий наказ не є предметом спору у даній справі. Так, за умови прийняття відповідного наказу про переведення (переміщення) позивача, він, якщо вважатиме його протиправним, не буде позбавлений права оскаржити наказ у судовому порядку, і вже в межах такої судової справи подати заяву про забезпечення позову, яка стосуватиметься його переведення.

Також, суддя не вважає наведені позивачем у позовній заяві обставини щодо протиправності оскаржуваного розпорядження достатніми, безспірними та доведеними. Оцінити вказані підстави суд може під час розгляду справи. Тобто, за наведеними позивачем підставами, протиправність розпорядження відповідача може бути перевірена тільки під час судового розгляду справи по суті.

З урахуванням викладеного у сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль