Справа № 400/8448/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 р. № 400/8448/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса - АДРЕСА_3 ) додаткової винагороди із розрахунку 100 000 грн щомісячно, що встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 01.08.2023 по 06.09.2024

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) грошове забезпечення (оклад за військовим званням, посадовий оклад, надб. за особливі умови прох.служби, премію, індексацію) за період з 01.11.2023 по 06.09.2024.

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_4 ) здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000,00 грн щомісячно за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 05.05.2022, за період з 01.08.2023 по 06.09.2024

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_4 ) здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) грошове забезпечення (оклад за військовим званням, посадовий оклад, надб. за особливі умови прох.служби, премію, індексацію), яке передбачене законодавством України, за період з 01.11.2023 по 06.09.2024.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 18.06.2020. В травні 2022 року позивачем отримана травма під час захисту Батьківщини, в результаті якої позивач перебуває на стаціонарному лікуванні та реабілітації дотепер. Позивач, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, стверджує, що він має право на додаткове грошове забезпечення у розмірі 100000 грн на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я. Позивач стверджує, що виплата додаткової винагороди, починаючи з 01.08.2023 не виплачена. Також позивач зазначає, що нарахування і виплата грошового забезпечення здійснювалися не в повному розмірі, починаючи з жовтня 2023 року. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 11.09.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з зазначенням поважних підстав для такого поновлення.

У встановлений судом строк позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

Причини пропуску строку, викладені у заяві, суд розцінив як поважні.

Ухвалою суду від 13.09.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, встановлено строк для подання сторонами заяв по суті.

Ухвала про відкриття провадження у справі доставлена до кабінету позивача в системі Електронний суд ЄСІТС 13.09.2024.

У визначений судом строк відповідач відзив на позов не надав, проти позову не заперечив, клопотання про розгляд справи з викликом сторін не заявив. Наслідки ненадання відзиву відповідачу роз`яснені ухвалою про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 21.11.2024 суд витребував у відповідача відомості про нарахування і виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення, додаткової винагороди за період, починаючи з 05.05.2022 і по цей час.

Ця вимога відповідачем не виконана, в зв`язку з чим суд витребував докази повторно ухвалою від 13.01.2025.

10.01.2025 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач повідомив суд про обставини часткової сплати відповідачем грошової винагороди і грошового забезпечення після відкриття провадження у справі. Водночас, враховуючи, що позивач продовжує стаціонарне лікування, позивачем змінено позовні вимоги, а саме викладено їх в такій редакції:

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_4 ) здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000,00 грн щомісячно за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 05.05.2022 за період з 01.08.2023 по 23.12.2024;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_4 ) здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) грошове забезпечення (оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за особливі умови проходження служби, премію, індексацію), яке передбачене законодавством України, за період з 01.11.2023 по 23.12.2024;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ командира військової частини НОМЕР_1 на виплату грошового забезпечення, додаткової винагороди за вищевказаний період.

Ухвалою від 14.01.2025 суд прийняв до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог - протягом 5 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала від 14.01.2025 доставлена до кабінету позивача в системі Електронний суд ЄСІТС 14.01.2025.

Відповідач відзив на уточнений позов не надав, проти заяви з урахуванням збільшених позовних вимог не заперечив.

17.02.2025 до суду надійшли направлені відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів довідки про суми нарахованого грошового забезпечення позивача з травня 2022 року по грудень 2024 року та про нараховану додаткову винагороду з зазначенням періоду, за який проводиться нарахування.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши ці докази, суд з`ясував такі фактичні обставини справи.

Позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 18.06.2020, що підтверджується відомостями військового квитка серія НОМЕР_4 .

05.05.2022 військовослужбовець ОСОБА_1 , під час виконання бойового завдання за призначенням поблизу н.п. Лиман, Донецької області, внаслідок артилерійського вогню з боку збройних формувань Російської федерації отримав мінно-вибухову травму; вогнепальне осколкове поранення хребтового каналу з металевим осколком на рівні С6 в каналі; нижня параплегія. Поранення отримане при виконанні обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини під час здійснення заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Дані обставини підтверджуються довідкою № 65 про обставини травми (поранення, контузіції, каліцтва) від 05.07.2022.

Згідно з довідки про обставини травми ОСОБА_1 в момент отримання поранення не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

На підставі первинної медичної картки (форма 100), евакуйований з поля бою до міста Дніпро. Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) № Е 4981 знаходився на лікуванні у ВАІТ №1 КП «ДОКЛМ «ДОР» ОСОБА_1 проходив лікування з 06.05.2022 по 03.06.2022.

Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого№ 5451, ОСОБА_1 проходив лікування у Вінницькій обласній клінічній психоневрологічній лікарні ім. Акад. О.І. Ющенка з 03.06.2022 по 18.06.2022 .

Відповідно до виписного епікризу №7654, ОСОБА_1 проходив лікування у Військово-медичному центрі Західного Регіону з 18.06.2022 по 01.08.2022.

Згідно з виписки реабілітаційного комплексу «АГАПЕ», ОСОБА_1 проходив реабілітаційне лікування з 01.08.2022 по 26.08.2022.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1711, ОСОБА_1 проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ» в Республіканському центрі лікування та реабілітації наслідків нейротравми № 1 з 30.08.2022 по 10.01.2023.

Згідно з виписки із медичної картки стаціонарного хворого №81, ОСОБА_1 проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ» в Республіканському центрі лікування та реабілітації наслідків нейротравми № 1 з 10.01.2023 по 31.01.2023.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №351, ОСОБА_1 проходив лікування у КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ» в Республіканському центрі лікування та реабілітації наслідків нейротравми № 1 з 31.01.2023 по 28.02.2023.

Згідно з виписки із медичної картки стаціонарного хворого №800, ОСОБА_1 проходив лікування в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни з 28.02.2023 по 14.03.2023.

Відповідно до виписного епікризу №3888, ОСОБА_1 проходив лікування у Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» у відділенні (клініці) урології з 14.03.2023 по 03.04.2023.

Довідкою № 904 від 10.11.2023 підтверджується, що у період з 03.04.2023 і по дату видачі цієї довідки позивач знаходився на реабілітаційному лікуванні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни.

Відповідно до виписного епікризу №15411, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні в відділенні (клініці) Урології Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» з 18.11.2023 по 01.12.2023.

Згідно з перевідного епікризу № 3130, ОСОБА_1 проходив лікування в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни з 01.12.2023 по 04.12.2023. Відповідно до виписного епікризу №16200, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні в відділенні (клініці) Урології Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» з 04.12.2023 по 10.01.2024. Згідно з перевідного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого, ОСОБА_1 проходив лікування в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни з 10.01.2024 по 06.03.2024.

Відповідно до виписного епікризу №3432, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні і лікуванні в відділенні (клініці) Урології Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» з 06.03.2024 по 16.05.2024. Згідно довідки виданої Українським державним медико-соціальним центром ветеранів війни № 1222 від 23.12.2024, ОСОБА_1 перебуває на реабілітаційному лікуванні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни з 16.05.2024 дотепер (тобто до 23.12.2024, дата видачі довідки).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №471/3 виданої 20.07.2022 ВЛК психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону встановлено, що наслідки мінно-вибухового поранення (05.05.2022) вогнепального важкого уламкового сліпого проникаючого хребетно-мозкового поранення з металевим осколком в хребетному каналі на рівні шостого шийного хребця, операції (15.05.2022) гемілямінектомії п`ятого шийного хребця, ревізії хребтового каналу, видалення металевого уламку з каналу хребта, пластика твердої мозкової оболонки аутотканинами у вигляді нижньої параплегії, верхнього комбінованого парапрезу, дисфункції тазових органів зі значним порушенням функції центральної нервової системи. Поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

На підставі статті 76 а, графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Згідно класифікатора важкості отриманих травм, дана травма відноситься до важких (наказ МОЗ №370 від 04.07.2007).

Відповідно до довідки про суми нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 з травня 2022 року по грудень 2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , з листопада 2023 по вересень 2024 позивачу нараховано грошове забезпечення, до складу якого включено посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років (25%), надбавку за особливості проходження служби в розмірі 87,8%, премію в розмірі 613%. У період жовтень 2024-грудень 2024 нараховане грошове забезпечення складається з окладу за військове звання, надбавки за вислугу років.

Довідкою про нараховану додаткову винагороду згідно Постанови КМУ № 168 відповідач підтвердив нарахування позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн за період до 19.07.2024.

Після відкриття провадження у справі позивач надав докази отримання додаткової винагороди 27.09.2024 в розмірі 1048548,39 грн, та грошового забезпечення в розмірі 259716,80 грн (16.10.2024), 708,69 грн (12.10.2024), 4567,94 грн (14.09.2024), 680,63 грн (14.11.2024), 680,63 грн (14.12.2024).

Порушення своїх прав позивач пов`язує з неналежними нарахуванням і виплатою додаткової винагороди за період з 01.08.2023 по 23.12.2024, і грошового забезпечення за період з 01.11.2023 по 23.12.2024, що стало підставою для звернення до суду.

До спірних відносин підлягають застосуванню такі норми права.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII(далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пунктів 1-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 1 статті 9-2 Закону №2011-ХІІ під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

Законом України від 11.04.2024 №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» абзац перший пункту 11 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ доповнено двома реченнями такого змісту: "Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку".

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з першим-третім абзацами пункту 9 розділу І Порядку №260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався і діє на час ухвалення цього рішення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022та№ 350 від 22.03.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 до постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Порядок та умови виплати зазначеної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України на час виникнення спірних правовідносин був встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою №248/1298 від 25.03.2022.

Пунктом 8 вказаного рішення визначено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

В подальшому, з метою врегулювання та встановлення єдиних підходів щодо порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що збільшена до 100000 гривень додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня отримання поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого); підставою для видання наказу щодо виплати такої винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Застосовуючи приписи зазначених вище норм права до спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Наданими позивачем доказами підтверджуються обставини перебування його на стаціонарному лікуванні в період з 06.05.2022 по 03.06.2022, з 03.06.2022 по 18.06.2022, з 18.06.2022 по 01.08.2022, з 01.08.2022 по 26.08.2022, з 30.08.2022 по 10.01.2023, з 10.01.2023 по 31.01.2023, з 31.01.2023 по 28.02.2023, з 28.02.2023 по 14.03.2023, з 14.03.2023 по 03.04.2023, з 03.04.2023 по 10.11.2023, з 18.11.2023 по 01.12.2023, з 01.12.2023 по 04.12.2023, з 04.12.2023 по 10.01.2024, з 10.01.2024 по 06.03.2024, з 06.03.2024 по 16.05.2024, з 16.05.2024 по 23.12.2024.

Відповідно до довідки № 65 від 05.07.2022 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) отримане позивачем 05.05.2022 поранення є таким, що пов`язане з захистом Батьківщини.

Отже, в наявності є обидві умови, які, відповідно до Постанови № 168, надають військовослужбовцю право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000.00 грн, а саме: отримання поранення під час захисту Батьківщини і знаходження на стаціонарному лікуванні.

Довідкою військової частини НОМЕР_1 про нараховану додаткову винагороду підтверджується, що відповідач, здійснюючи нарахування і виплату додаткової винагороди за період перебування позивача на стаціонарному, в тому числі реабілітаційному лікуванні, визнавав наявність у позивача права на її отримання.

Проте, за відомостями зазначеної довідки, з 19.07.2024 нарахування додаткової винагороди припинено.

Відповідач не надав суду пояснень щодо підстав такого припинення.

Довідка № 1222 від 23.12.2024, видана Українським державним медико-соціальним центром ветеранів війни, свідчить про те, що на дату її видачі позивач продовжував розпочате 16.05.2024 реабілітаційне лікування.

Суд враховує, що за ч. 1 статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-ХII (далі - Закон № 2801-ХII) послуга з медичного обслуговування населення (медична послуга) - послуга, у тому числі реабілітаційна, що надається пацієнту закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом або фізичною особою - підприємцем, яка зареєстрована та одержала в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та оплачується її замовником. Замовником послуги з медичного обслуговування населення можуть бути держава, відповідні органи місцевого самоврядування, юридичні та фізичні особи, у тому числі пацієнт;

- реабілітаційна допомога у сфері охорони здоров`я (далі - реабілітаційна допомога) - діяльність фахівців з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на оптимізацію функціонування осіб, які зазнають або можуть зазнати обмеження повсякденного функціонування у їхньому середовищі;

- реабілітаційна послуга - послуга, що надається пацієнту реабілітаційним закладом, реабілітаційною установою, закладом охорони здоров`я, соціального захисту або іншим суб`єктом господарювання, які мають право надавати реабілітаційну допомогу згідно із законодавством, та оплачується її замовником. Замовником реабілітаційної послуги можуть бути держава, орган місцевого самоврядування, юридична або фізична особа, у тому числі пацієнт;

- реабілітація - комплекс заходів, яких потребує особа, яка зазнає або може зазнавати обмеження повсякденного функціонування внаслідок стану здоров`я у взаємодії з її середовищем;

- загальний заклад охорони здоров`я - багатопрофільний лікарняний заклад, що надає медичну та реабілітаційну допомогу населенню територіальної громади або декількох громад та забезпечує базові напрями стаціонарної медичної допомоги відповідно до переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України, стабілізацію стану пацієнта та його маршрутизацію до кластерних та надкластерних закладів охорони здоров`я.

Отже, заклади охорони здоров`я надають реабілітаційну допомогу.

Держава визнає право кожного громадянина на отримання реабілітаційної допомоги під час надання медичної допомоги. Порядок надання реабілітаційної допомоги під час надання медичної допомоги встановлюється законодавством (стаття 8 Закону № 2801-ХII).

Згідно ч. 8 статті 33 Закону № 2801-ХII за медичними показаннями одночасно з наданням медичної допомоги пацієнту надається реабілітаційна допомога у встановленому законодавством порядку.

Правові, організаційні та економічні засади проведення реабілітації особи з обмеженнями повсякденного функціонування у сфері охорони здоров`я з метою досягнення та підтримання оптимального рівня функціонування у її середовищі передбачені Законом України «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я» від 03.12.2020 № 1053-IX.

Згідно ч. 1 статті 20 Закону № 1053-IX реабілітація у сфері охорони здоров`я - це комплекс заходів, що здійснюють фахівці з реабілітації, які працюють в реабілітаційних закладах, відділеннях, підрозділах, а також у територіальних громадах, у складі мультидисциплінарної реабілітаційної команди або самостійно, надають реабілітаційну допомогу особі з обмеженнями повсякденного функціонування (або такій, у якої можуть виникнути обмеження повсякденного функціонування) з метою досягнення та підтримання оптимального рівня функціонування та якості життя у її середовищі.

Отже, реабілітація є одним із процесів під час лікування хворого у досягненні ним, в тому числі, фізичної повноцінності.

Відтак, позивач, який отримав тяжку травму під час захисту Батьківщини і в зв`язку з цим перебуває на реабілітаційному стаціонарному лікуванні, має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі з розрахунку 100000 грн на місяць за час такого лікування.

Зазначене дає підстави для висновку, що ненарахування і невиплата відповідачем додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. на місяць за період перебування позивача на лікуванні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни з 19.07.2024 по 23.12.2024 є протиправною.

Водночас, довідка військової частини НОМЕР_1 про нараховану додаткову винагороду спростовує твердження позивача про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди із розрахунку 100000.00 грн на місяць за період з 01.08.2023 по 19.07.2024.

Оцінюючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу грошового забезпечення за період з 01.11.2023 по 24.12.204 суд зазначає наступне.

Відповідачем не надано суду доказів того, що позивач виключений з списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 . Отже, дотепер він є військовослужбовцем, що проходить військову службу у цій частині.

Як вже зазначалось вище, у відповідності до абз.2, 3 п.9 Розділу І Порядку №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Виписним епікризом № 3432 від Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» підтверджено, що 16.05.2024 позивач для подальшого лікування переводиться до Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни. Довідка Українського державного медико-соціального центру ветеранів війни № 1222 від 23.12.2024 свідчить про те, що це лікування продовжується.

Отже, безперервне перебування позивача на стаціонарному лікуванні після отриманої 05.05.2022 травми є підтвердженням потреби в продовженні лікування.

За таких обставин, позивач має право на отримання грошового забезпечення за весь час перебування в лікарняних закладах.

З довідки Військової частини НОМЕР_1 про суми нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 з травня 2022 року по грудень 2024 року, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , вбачається, що відповідачем здійснено нарахування позивачу грошового забезпечення, в тому числі його основних і додаткових видів по вересень 2024 року включно.

Проте, у період жовтень 2024-грудень 2024 нараховане грошове забезпечення складається з окладу за військове звання, надбавки за вислугу років. Відповідачем не обґрунтовано зміну підходу до розрахунку грошового забезпечення позивача.

Отже, суд доходить висновку, що має місце протиправна бездіяльність відповідача щодо нарахування позивачу грошового забезпечення, що складається з основних і додаткових видів, за період з жовтня 2024 по грудень 2024.

Водночас, суд не знаходить підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування грошового забезпечення за період з 01.11.2023 по 30.09.2024 з огляду на надані відповідачем докази нарахування позивачу грошового забезпечення в цей період з включенням таких складових як посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що за обставин цієї справи має місце бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ухилення від нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, за період з 19.07.2024 по 23.12.2024, а також грошового забезпечення з включенням до його складу основних і додаткових видів, за період з 01.10.2024 по 23.12.2024.

Водночас, суд зазначає, що протиправна бездіяльність відповідача щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн за періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 01.08.2023 по 19.07.2024, грошового забезпечення за період з 01.11.2023 по 30.10.2024 не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи.

Вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права, суд вважає належним спосіб, визначений позивачем як зобов`язання відповідача здійснити донарахування і виплату додаткової винагороди і грошового забезпечення за періоди, в яких допущена протиправна бездіяльність.

Проте, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача видати відповідний наказ щодо такого донарахування і виплати, оскільки таке зобов`язання мало б ознаки втручання з боку суду в дискреційні повноваження відповідача, а відтак, є неприпустимим.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Позивача звільнено від сплати судового збору, а тому питання розподілу судових витрат в частині сплати судового збору судом не вирішується.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса - АДРЕСА_3 ) додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000,00 грн щомісячно за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 05.05.2022, за період 19.07.2024 по 23.12.2024.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_4 ) здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000,00 грн щомісячно за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 05.05.2022, за період 19.07.2024 по 23.12.2024.

4. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) грошового забезпечення з урахуванням його основних та додаткових видів за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 01.10.2024 по 23.12.2024.

5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_4 ) здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) грошового забезпечення з урахуванням його основних та додаткових видів за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 01.10.2024 по 23.12.2024.

6. В решті вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко