Справа № 120/241/25
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 лютого 2025 р. Справа № 120/241/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач 2), яким просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за віком із заниженням пенсійного віку №28 від 05.12.2024 р. відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати призначити та виплачувати з 29.11.2024 р. пенсію за віком із заниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зарахувавши до трудового стажу період роботи з 01.07.2003 р. по 16.08.2004 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що звернувся до відповідача 1 з проханням призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В порядку екстериторіальності ГУ ПФУ в Сумській області прийнято рішення про відмову в призначені пенсії за віком з підстав нібито документального не підтвердження факту постійного проживання не менше 4 років станом на 1.01.1993 р. в зоні посиленого раадіологічного контролю. В оскаржуваному рішенні відповідач також вказав, що до періоду постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не зараховано період з 26.04.1986 по 30.06.1986 р., навчання з 01.09.1986 р. по 16.11.1987р., період військової служби з 24.11.1987 р. по 10.11.1989 р. Також, зараховано частково до стажу період роботи з 01.07.2003 р. по 16.08.2004 р.

Із висновками пенсійного фонду про відсутність підстав для зниження пенсійного віку позивач не погоджується та вказує, що станом на 01.01. 1993 р. прожив більш ніж 4 роки в зоні посиленого радіологічного контролю. Відтак, йому має бути зменшено пенсійний вік на 5 років.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 р. відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому проваджені.

27.01.2025 р. до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача 1 вказав на правомірність прийнятого рішення, адже позивач не має право на зниження пенсійного віку. Зазначив, що позивач не проживав станом на 01.01.1993р. в зоні радіологічного контролю 4 роки. Окремо вказано, що не зараховано до періоду проживання, який дає право на зниження пенсійного віку періоди з 26.04.1986 р. по 17.07.1986 р. , з 21.11.1986 р. по 19.11.1988 р. та з 17.10.1990 р. по 22.05.1991 р. , оскільки місце навчання, військової служби знаходяться в населених пунктах, які не відносяться до зони радіологічного контролю. Також, вказав, що оскільки не приймав рішення про відмову в призначенні пенсії, він не є належним відповідачем.

Від відповідача надійшли лише витребувані судом документи за відсутності письмової позиції стосовно заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

29.11.2024 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком. За екстериторіальністю розгляд заяви передано до Головного управління ПФУ в Сумській області.

За наслідком розгляду поданої заяви, ГУ ПФУ в Сумській області прийнято рішення, оформлене протоколом №28 від 05.12.2024 р. , яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" . При цьому вказано, що період проживання у зоні посиленого радіологічного контролю до 1 січня 1993 р. становить 2 роки . Також зазначено, що не зараховано до періоду проживання , який дає право на зниження пенсійного віку періоди з 26.04.1986 р. по 17.07.1986 р. , з 21.11.1986 р. по 19.11.1988 р. та з 17.10.1990 р. по 22.05.1991 р. Також частково зараховано до стажу період роботи з 01.07.2003 р. по 16.08.2004 р.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796 -ХІІ).

Так, згідно частини першої вказаної норми, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема потерпілі особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років .

Згідно положень статті 26 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років .

В свою чергу, процедура подання документів для оформлення пенсій визначається, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1. 1 Порядку 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи:

- документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу);

- для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).;

- відомості про місце проживання особи;

- документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, потерпілим від Чорнобильської катастрофи: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

При прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, як видно із процитованих норм, особам які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсія надається із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням процитованого, оцінюючи спірне рішення суд вказує наступне.

Згідно положень Постанови КМУРСР "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" від 23.07.1991 р. №106, якою затверджено населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, у якому до зони посиленого радіоекологічного контролю віднесено саме смт Шпиків.

Так позивач має посвідчення потерпілого Чорнобильської катастрофи (категорія 4) серії НОМЕР_1 від 14.01.1996 р.

Згідно з п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501 " Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (яка була чинною на момент видачі позивачу посвідчення) (далі - Порядок №51) передбачено, що громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Отже посвідчення потерпілого категорії 4 надається за умови проживання у зонах радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 р. не менше чотирьох років. Посвідчення позивача є дійсним та доказів позбавлення його статусу потерпілої особи суду не надано.

Суд акцентує увагу, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (частина 3 статті 65 Закону №796-XII).

Таким чином, Законом №796-ХІІ та Порядком №501 передбачено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 26 липня 2023 року у справі № 460/2589/20 .

На підставі зазначеного, питання проживання позивачем не менше чотирьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 вирішувалось при наданні йому статусу потерпілої особи.

Отже враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що факт проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років є підтвердженим, відтак, останній має право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років .

Окремо суд вказує й на те, що як видно із паспорту позивача,з 23.06.1986 р. він зареєстрований в смт.Шпиків.

Згідно записів трудової книжки з 01.07.1986 р. працював в Шпиківському ССГ. При цьому, суд зауважує, що навчання в Барському технікумі, не свідчить про те, що позивач проживав в Барському районі.

Відтак, на думку суду, період з 23.06.1986 р. (реєстрація місця проживання) по 30.06.1986 р., навчання з 01.09.1986 р. по 16.11.1987 р. та з 21.11.1989 р. по 01.03.1991 р. безпідставно не враховано до періоду проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю.

Щодо не зарахування до періоду проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю періоду з 26.04.1986 р. по 22.06.1986 р., суд вказує, що при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії, даний період правомірно не зараховано, адже акт сусідів дійсно не є тим документом, що підтверджує факт проживання.

Стосовно ж долученої позивачем до позову довідки №3751 від 17.12.2024 р., то така судом до уваги не приймається, адже видана після прийняття оскаржуваного рішення, а отже пенсійним органом не надавалась їй оцінка.

Суд вважає передчасним вирішувати питання щодо зарахування періоду з 26.04.1986 р. по 22.06.1986 р. до проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю, оскільки позивач не надавав пенсійному органу довідку №3751 від 17.12.2024 р., відповідно, не надано оцінку поданому документу та наявності підстав для зарахування періоду з 26.04.1986 р. по 22.06.1986 р. безпосередньо суб"єктом владних повноважень.

Стосовно не зарахування до періоду проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю військової служби з 24.11.1987 р. по 10.11.1989 р, то, на думку суду, його правомірно не враховано , оскільки не надано доказів , що військова служба проходила в с. Шпиків.

Оцінюючи вимогу про зарахування до стажу періоду з 01.07.2003 р. по 16.08.2004 р., то суд вказує наступне.

Згідно РС право позивачу зараховано до стажу період 01.12.2003 р. по 23.12.2003 р. та 01.04.2004 р. по 15.04.2004 р.

Решту періодів , а саме: з 01.07.2003 р. по 30.11.2003 р., з 24.12.2003 р. по 31.03.2004 р., з 16.04.2004 р. по 16.08.2004 р. не зараховано до стажу.

В свою чергу, як видно із записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач працював в ВАтТ«Крижопільський сироробний завод» в період з 01.07.2003 р. по 16.08.2004 р .

Підставою для відмови в зарахуванні цього періоду до стажу стало відсутність інформації про сплату страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. З цього приводу слід зазначити наступне.

За змістом ч. 1, 10, 12 ст. 20 Закону № 1058-IV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страховивнесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 16 ст. 106 Закону № 1058-IV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового/трудового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки або зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а.

Як слідує з матеріалів справи, єдиною підставою для неврахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.07.2003 р. по 30.11.2003 р., 24.12.2003 р. по 31.03.2004 р. , 16.04.2004 р. по 16.08.2004 р. слугувала не сплата страхових внесків.

При цьому, відповідачі не заперечують факт роботи позивача в періоди з 01.07.2003 р. по 30.11.2003 р., з 24.12.2003 р. по 31.03.2004 р. , з 16.04.2004 р. по 16.08.2004 р., адже він підтверджений записами трудової книжки.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків, а відтак, несплата страхувальником страховим внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивачки періодів її роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

А отже, періоди роботи з 01.07.2003 р. по 30.11.2003 р., з 24.12.2003 р. по 31.03.2004 р. , з 16.04.2004 р. по 16.08.2004 р. безпідставно не враховано до стажу.

Відтак, враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що спірним рішенням відмовлено в призначенні пенсії з підстав того, що не підтверджено факт проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше 4 років, однак ця обставина спростована в ході розгляду справи, - рішення №28 від 05.12.2024 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, беручи до уваги, що періоди з 23.06.1986 р. по 30.06.1986 р., навчання з 01.09.1986 р. по 16.11.1987 р. та з 21.11.1989 р. по 01.03.1991 р. безпідставно не зараховано до періодів проживання у зоні посиленого радіологічного контролю та відсутність у суду відомостей стосовно загального періоду проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю із урахуванням зарахованого періоду, суд позбавлений можливості визначити чи достатньо такого для призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". А отже позовна вимога про зобов`язання призначити з 29.11.2024 р. пенсію за віком із заниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути заяву позивача від 29.11.2024 р. і зарахувавши до періодів проживання у зоні посиленого радіологічного контролю періоди з 23.06.1986 р. по 30.06.1986 р., навчання з 01.09.1986 р. по 16.11.1987 р. та з 21.11.1989 р. по 01.03.1991 р. і до стажу періоду роботи з 01.07.2003 р. по 30.11.2003 р., 24.12.2003 р. по 31.03.2004 р. , 16.04.2004 р. по 16.08.2004 р. прийняти відповідне рішення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1211,20 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 807, 46 (2/3 задоволених вимог) з відповідача 2.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із заниженням пенсійного віку №28 від 05.12.2024 р. відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.11.2024 р. і прийняти відповідне рішення, зарахувавши до періодів проживання у зоні посиленого радіологічного контролю періоди з 23.06.1986 р. по 30.06.1986 р., навчання з 01.09.1986 р. по 16.11.1987 р. та з 21.11.1989 р. по 01.03.1991 р. і до стажу періоду роботи з 01.07.2003 р. по 30.11.2003 р., з 24.12.2003 р. по 31.03.2004 р. , з 16.04.2004 р. по 16.08.2004 р.

В решті вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір 807, 46 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.Степана Бандери, 43, м. Суми, ідентифікаційний номер за ДРФО 21108013).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_3 )

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.Степана Бандери, 43, м. Суми, код ЄДРПОУ 21108013).

Повний текст рішення сформовано 20.02.25 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна