Справа № 272/705/24
Суддя: Карповець В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/705/24
Провадження № 2-а/272/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

з участю: представника позивача - Корніцької С.В.,

представника відповідача (в режимі відеоконференції) - Дідик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Андрушівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 512 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1КУпАП від 18 червня 2024 року, суд -

встановив:

Представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач є інвалідом третьої групи та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

16.11.2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оновлення даних та подачі заяви про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації. ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили позивача про те, що стосовно нього є відомості про неявку до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою та про те, що йому було вручено повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

13.06.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак йому було повідомлено про неможливість розгляду та виправлено дату такого розгляду в повідомленні про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

18.06.2024, після четвертого прибуття до центру комплектування, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 , полковник ОСОБА_2 , розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача. За наслідками такого розгляду винесено постанову № 512 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Позивач вважає, що постанова № 512 від 18.06.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП незаконна, передчасна та така, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України та є протиправною, а тому підлягає скасуванню виходячи з наступного:

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 26.04.2024 було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якої він мав прибути до центру комплектування 29.04.2024. Однак у зазначений час він не з`явився. Про наявність поважних причин неявки у визначений термін не повідомив, у зв`язку з чим було направлено звернення № 5650 від 06.05.2024 до органів Національної поліції про розшук та доставку особи до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Постанову складено в присутності громадянина ОСОБА_1 . Під час складання постанови він не оспорив допущене порушення шляхом надання підтверджуючих документів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином, ОСОБА_1 під час загальної мобілізації, маючи обов`язок з`явитися за викликом до територіального центру комплектації та соціальної підтримки для визначення його призначення на особливий період, грубо порушуючи вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не з`явився за викликом у визначений в повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, громадянин ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З вказаного вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, вчинене 29.04.2024 та кваліфіковано його дії за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тоді як станом на 29.04.2024 стаття 210-1 КУпАП містила лише дві частини, санкції яких були значно меншими. Зміни до вказаної статті набули чинності лише 19.05.2024. Вказані обставини призвели до порушення Відповідачем вимог ч. 2 ст. 8 КУпАП.

Крім того представник позивача зазначає, що згідно примітки до ст. 210 КУпАП вбачається, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Оскільки у ІНФОРМАЦІЯ_4 достатньо повноважень та є можливість отримання всіх необхідних даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаціними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, тому положення ст. 210-1 КУпАП не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 .

Також у поданому позові представник, як на підставу для скасування постанови № 512 від 18.06.2024, посилається на те, що відповідачем було порушено права позивача, передбачені ст. 286 КУпАП та не надано йому права на захист, не прийнято до уваги його пояснення і заперечення з приводу того, що у розписці № 39 до розпорядження № 191 містився підпис іншої особи і зазначена невірна адреса, а саме замість " АДРЕСА_2 " зазначено " АДРЕСА_2 ". Вказане дає підстави вважати, що повістку було вручено іншій особі.

Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було порушено вимоги ч. 5 ст. 258 КУпАП та не складено протокол про адміністративне правопорушення, хоча зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач був присутній при розгляді справи.

Ураховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити позов, визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 № 512 від 18.06.2024, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити та стягнути з відповідача на його користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Позивач у судове засідання 19 лютого 2025 року не з`явився.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обґрунтувавши викладеними у позові обставинами.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 під час оформлення та розгляду справи стосовно ОСОБА_1 було дотримано вимог чинного законодавства та правильно кваліфіковано його дії за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки вказане правопорушення є триваючим та на момент винесення оскаржуваної постанови вже набули чинності зміни, внесені ЗУ № 3696-ІХ від 09.05.2024. Сповіщення ОСОБА_1 здійснювалось працівниками органу місцевого самоврядування і сумнівів щодо точності адреси та підпису у працівників ТЦК та СП не виникало. На момент вручення повістки ОСОБА_1 заяви про відстрочку не подавав а тому були підстави для його виклику до ТЦК та СП.

Ураховуючи викладене просила відмовити в задоволенні позову. Крім того просила не стягувати з відповідача судові витрати, оскільки позов безпідставний.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судом встановлено, що 18.06.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , полковником ОСОБА_2 , винесено постанову стосовно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Як встановлено із вказаної постанови, ОСОБА_1 26.04.2024 було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якої він мав прибути до центру комплектування 29.04.2024. Однак у зазначений час він не з`явився. Про наявність поважних причин неявки у визначений термін не повідомив, у зв`язку з чим було направлено звернення № 5650 від 06.05.2024 до органів Національної поліції про розшук та доставку особи до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Постанову складено в присутності громадянина ОСОБА_1 . Під час складання постанови він не оспорив допущене порушення шляхом надання підтверджуючих документів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Таким чином, ОСОБА_1 під час загальної мобілізації, маючи обов`язок з`явитися за викликом до територіального центру комплектації та соціальної підтримки для визначення його призначення на особливий період, грубо порушуючи вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не з`явився за викликом у визначений в повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

19 травня 2024 року набрав чинності Закон України № 3696 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно вимог якого за порушення військовозобов`язаними законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено підвищення штрафів за статтями 210, 210-1 КУпАП. Крім іншого, статтю 210-1 КУпАП доповнено частиною 3.

Після внесення вказаних змін до ст. 210-1 КУпАП мінімальний розмір штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 210-1 є вищим за максимальний розмір штрафу, який був передбачений за вчинення вказаних правопорушень до внесення змін.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Оскаржуваною постановою на позивача накладений штраф в розмірі 17000,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, вчинене 29.04.2024, тобто в той період, коли розмір штрафу становив від 3 400 гривень до 5 100 гривень.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про скасування постанови № 512 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 18.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У відповідності до п. 5 ч.1 ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, згідно положення ч. 1ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного те керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,139,241 - 248,250,268,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 512 від 18 червня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до сьомого апеляційного адміністративного суду м. Вінниця через Андрушівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційне скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

Суддя:В. В. Карповець