Справа № 420/18394/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 лютого 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого - судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» про встановлення нового строку на подання звіту щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/18394/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» (Код , 65029, м.Одеса, вул.Дідріхсона, буд. №8) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (далі Інститут), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо несвоєчасного розрахунку при звільненні за період з 26.06.2019 по 24.06.2023;

- зобов`язати виплатити грошове забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, в розмірі середнього грошового забезпечення за останні два місяці.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправними дії Інституту щодо несвоєчасного проведення з ОСОБА_1 розрахунку при звільненні за період з 27.06.2019 по 24.06.2023.

Також суд зобов`язав Інститут виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, в розмірі середнього грошового забезпечення за останні два місяці.

Дане судове рішення набрало законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2024 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року зобов`язано Інститут подати до суду письмовий звіт про виконання рішення суду від 28.08.2023, у місячний термін з дня отримання копії ухвали.

01 липня 2024 року від Інституту до Одеського окружного адміністративного суду надійшов звіт про виконання судового рішення від 28.08.2023.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року прийнято звіт Інституту про виконання судового рішення в даній справі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 апеляційну скаргу Ткаченка В. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року про прийняття звіту скасовано.

Ухвалено у справі нове рішення, яким зобов`язано Інститут подати до Одеського окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року у справі №420/18394/23.

28.10.2024 від Інституту до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява про встановлення нового строку подання звіту щодо виконання судового рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року прийнято звіт Інституту про виконання судового рішення в даній справі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 р. скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2024 року про прийняття звіту. Ухвалено у справі нове рішення, яким зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» (код за ) подати до Одеського окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк, з дня отримання даного судового рішення, звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року у справі №420/18394/23.

14.02.2024 року до суду надійшла заява Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» про встановлення нового строку на подання звіту щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/18394/23.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що Командуванням ВМС ЗС України погоджено розрахунок суми грошового забезпечення, яке необхідно для повного виконання рішення суду 89 164, 71 грн. (лист від 02.10.2024 № 154/181/1-1888). На підставі погодження Командування ВМС ЗС України командуванням Інституту надано до розпорядника коштів другого рівня (фінансово-економічне управління Командування ВМС ЗС України) заявку-розрахунок від 01.02.2025 № 1056/323 на фінансування в тому числі і на виконання цього рішення суду на суму 89 165 грн. Після надходження від довольчого органу коштів на рахунок Інституту рішення суду по справі № 420/18394/23 буде виконано в негайному порядку шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок ОСОБА_1 .

Розглянувши зазначену заяву, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.372 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до ст.381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1-4, 6 ст.382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.

Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Статтею 382-3 КАС України передбачені рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Суд на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, накладеного на керівника суб`єкта владних повноважень, на суму штрафу, який було накладено за такі самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Ухвалу суду про накладення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами статті 149 цього Кодексу.

З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення його членів, за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення суд, враховуючи індивідуальні дії або бездіяльність кожного з членів такого колегіального органу, своєю ухвалою може накласти штраф на членів, які в межах своїх повноважень, завдань чи функцій не забезпечили виконання судового рішення.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип "належного урядування", зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece, Страсбург, 19.03.1997) наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп.18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

У пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява №40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи - позивача.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Як встановлено судом, Командуванням ВМС ЗС України погоджено розрахунок суми грошового забезпечення, яке необхідно для повного виконання рішення суду 89 164,71 грн. (лист від 02.10.2024 № 154/181/1-1888). На підставі погодження Командування ВМС ЗС України командуванням Інституту надано до розпорядника коштів другого рівня (фінансово-економічне управління Командування ВМС ЗС України) заявку-розрахунок від 01.02.2025 № 1056/323 на фінансування в тому числі і на виконання цього рішення суду на суму 89 165 грн. Після надходження від довольчого органу коштів на рахунок Інституту рішення суду по справі № 420/18394/23 буде виконано в негайному порядку шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що такі обставини не свідчать про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року у справі №420/18394/23, оскільки станом на 17.02.2025 перерахування грошових коштів на особистий рахунок ОСОБА_1 не відбулося, відновлення порушеного права позивача не відбулося.

З огляду на викладені норми, зокрема ч.4 ст.382-1 КАС України, враховуючи що рішення суду не виконується, а права позивача не поновлено суд вважає за необхідне зобов`язати Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення з дотриманням норм ч.2 ст.382-2 КАС України.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 256, 295, 372, 382 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» про встановлення нового строку на подання звіту щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/18394/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» (Код , 65029, м.Одеса, вул.Дідріхсона, буд. №8) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» (Код , 65029, м.Одеса, вул.Дідріхсона, буд. №8) подати суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/18394/23 від 28 серпня 2023 року упродовж тридцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її отримання, в порядку передбаченому п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко