Справа № 380/20304/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Львівсправа № 380/20304/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Давид О.Ю., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Цимбала І.З.

відповідача: представник Черевка М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (Відповідач/ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2023 року (позивачем помилково зазначено 2024 року) № -1323, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 25.12.2023 року № 0-1301, винесену Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 );

- судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ГУ ДПС у Львівській області було винесено щодо ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 21.03.2023 року № -1323, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік з платежу - орендна плата з фізичних осіб у розмірі 595 382,67 грн та податкову вимогу від 25.12.2023 року № 0-1301 на суму 595 382,67 грн.

Позивач уважає зазначені рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав.

09.11.2018 року між ОСОБА_1 та Смереківською сільською радою Жовківського району Львівської області укладено Договір оренди землі (надалі - Договір) (земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0045 строком на 10 (десять) років (п. 7 Договору).

При цьому, орендна плата за Договором була погоджена сторонами у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за перший рік користування нею (п. 8 Договору). Водночас, у п. 4 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення Договору становила 10191606,37 грн.

Тобто, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату, втім така підлягала щорічному перегляду з огляду на ряд визначених у Договорі чинників. При цьому, з моменту укладення Договору та до липня 2024 року жодних змін/доповнень до такого внесено не було, розмір орендної плани між сторонами Договору не переглядався.

Відтак, ОСОБА_1 здійснював оплату орендної плати за Договором від 09.11.2018 за 2018-2021 роки у розмірі 1 237 000,00 грн, за 2022 рік у розмірі 651 605,89 грн, які були вчинені на основні рахунків, наданих Орендодавцем виходячи із розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки понад 10 млн. грн.

За результатом розгляду справи №444/3653/21 судовими рішеннями (рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24.03.2023 року та постанова Львівського апеляційного суду від 21.05.2024 року) було підтверджено факт помилковості використання Куликівською селищною радою нормативної грошової оцінки орендованої ОСОБА_1 земельної ділянки на рівні понад 10 млн. грн та констатовано, що насправді така нормативна грошова оцінка є значно меншою (зокрема, за 2021 рік - 214 160,00 грн, за 2022 рік - 235 576,00 грн).

В подальшому, на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 21.05.2024 року у справі № 444/3653/21, між ОСОБА_1 та Куликівською селищною радою було вчинено Додаткову угоду від 26.07.2024 року до Договору оренди землі від 09.11.2018 року, яким п. 4 Договору викладено у новій редакції: « 4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0045 згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 11.06.2024 року № НВ- становить 284 729,40 грн.».

Водночас, згідно з Витягом № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (кадастровий номер земельної ділянки: :03:002:0045) нормативна грошова оцінка такої станом на 2023 рік становить 270 912,84 грн.

Позивач покликається на пункт 289.1 статті 289 ПК України і частину першу статті 13 Закону України «Про оцінку земель», для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід, визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

На переконання позивача, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.

Як податкове повідомлення-рішення від 21.03.2023 року № -1323, так і податкова вимога від 25.12.2023 року № 0-1301 сформовані щодо стягнення із позивача одного і того ж платежу - орендної плати за 2023 рік за вищезгадану земельну ділянку, при проведенні такого нарахування відповідачем використано інформацію про укладений договір оренди, надану Куликівською селищною радою листом від 16.01.2023 року № 03-11/68, а саме нормативно-грошову оцінку орендованої земельної ділянки, що становила 11 766 456 грн (дата проведення нормативно-грошової оцінки 03.02.2020 року), розмір орендної плати 4 %, а також застосовано коефіцієнти індексації нормативно-грошової оцінки (за 2022 рік - 1,1 та на 2023 рік - 1,15).

Позивач стверджує, що обчислення розміру орендної плати, яка підлягає сплаті ОСОБА_1 , виходячи із нормативної грошової оцінки у розмірі 11 766 456,00 грн є помилковим, що, зокрема, підтверджується постановою Львівського апеляційного суду від 21.05.2024 року у справі № 444/3653/21. Отже відповідачем орендна плата за користування земельною ділянкою повинна була розраховуватись виходячи із суми 270 912,84 грн (станом на 2023 рік).

В частині визначення помилкового розміру відсотка при розрахунку, позивач зазначив, що обрахунок орендної плати за спірним податковим повідомленням - рішенням здійснено виходячи з ставки 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Водночас, відповідно до п. 8 Договору оренди землі від 09.11.2018 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за перший рік користування нею. Тобто, розмір відсотка, який застосовано при обрахунку сум у спірному рішенні та податковій вимозі є відмінним від того, який встановлено у Договорі оренди землі.

В частині відсутності заборгованості з орендної плати, позивач вказав, що переплата орендної плати за 2022 рік становить 639 827,09 грн. Отже, в силу того, що ОСОБА_1 здійснив оплату орендної плати у розмірі більшому, ніж був зобов`язаний, підстав вважати про існування у нього заборгованості по сплаті орендної плати за 2023 рік - немає.

У відповіді на відзив позивач підтримав доводи, наведені у позовній заяві та просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.03.2023 року № -1323 та податкову вимогу від 25.12.2023 року № 0-1301.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Також у позовній заяві позивач зазначив, що очікує понести витрати на правову допомогу у орієнтовному розмірі 12 000,00 грн, докази чого будуть подані протягом 5-ти днів з моменту винесення рішення у цій справі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях у справі. Відповідач зазначив, що відповідно до ст.288 та ст.289 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 01 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Куликівською селищною радою листом від 16.01.2023 року №03-11/68 (вх. ГУ ДПС у Львівській області №6828/5 від 20.03.2023 року) надано інформацію про укладений договір оренди позивачем. При проведенні нарахування орендної плати ГУ ДПС у Львівській області використано дані договору оренди, а саме нормативно-грошову оцінку орендованої земельної ділянки, що становила 11766456,00 гривень, розмір орендної плати (4% від нормативно-грошової оцінки), а також застосовано коефіцієнти індексації нормативно-грошової оцінки (на 2018-2021 рік - 1, на 2022 рік - 1,1 та на 2023 рік 1,15) та визначено розмір орендної плати ОСОБА_1 за 2023 рік в розмірі 595382,67 гривень.

Відповідач зазначив, що відповідно до приписів Податкового кодексу України розмір орендної плати залежить від нормативної грошової оцінки землі, котра підлягає обов`язковій індексації, а від так її величина у грошовому виразі є зміною і не залежить від волі сторін. Так у разі індексації нормативної грошової оцінки землі у сторін не виникає обов`язку внесення змін до договору про оренду земельної ділянки в частині розміру орендної плати, оскільки така зміна не залежить від волі сторін. Схожа правова позиція неодноразово застосовувалась Верховним Судом.

Відповідач звертає увагу, що у повноваження Головного управління ДПС у Львівській області входить лише контроль за формуванням та нарахуванням зобов`язання з податку. Усі нарахування контролюючим органом здійснюються на підставі даних в «ІКС Податковий блок», оригіналів відповідних документів платника податків та наданих міськими, селищними радами рішень.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів або належним чином засвідчених копій таких документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган, до якого звернувся платник плати за землю, проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Водночас, ОСОБА_1 не звертався до контролюючого органу із відповідною заявою.

Крім того, зауважує, що постанова Львівського апеляційного суду винесена 21.05.2024 року, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийняте 21.03.2023 року.

Оскільки, ОСОБА_1 не було сплачено у строки визначені податковим законодавством податкове зобов`язання з орендної плати відповідно до податкового повідомлення-рішення від 21.03.2023 №-1323, у позивача виник податковий борг, а контролюючим органом автоматично сформовано на підставі даних ІКС «Податковий блок» спірну податкову вимогу.

Отже, на думку відповідача, у контролюючого органу були підстави для прийняття спірних податкового повідомлення-рішення від 21.03.2023 року № -1323 та податкової вимоги від 25.12.2023 року № 0-1301, саме тому відповідач вважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 04 жовтня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 26 листопада 2024 року задоволено клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду. Визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду та поновлено його. Відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні 10.12.2024 ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання, було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

09.11.2018 року між ОСОБА_1 та Смереківською сільською радою Жовківського району Львівської області укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0045, яка розташована в с. Перемивки, вул. Перемивки, 1б, Жовківського району, Львівської області, строком на 10 (десять) років (п. 1, п. 7 Договору).

Орендна плата за Договором оренди була погоджена сторонами у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за перший рік користування нею (п. 8 Договору). Пунктом 4 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення Договору становила 10 191 606,37 грн.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 9 Договору).

Умовами п. 11 Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності; в інших випадках, передбачених законом.

Пунктами 14, 15 Договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для іншого сільськогосподарського призначення. Цільове призначення земельної ділянки - 01.13 для іншого сільськогосподарського призначення, категорія земель землі сільськогосподарського призначення.

Договір оренди зареєстрований 04.12.2018, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у справі № 444/3653/21 за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Львівського району, Львівської області про внесення змін у договір оренди земельної ділянки та стягнення коштів по орендній платі, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 663 554,44 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

02.07.2024 року Куликівською селищною радою Львівського району Львівської області прийнято рішення № 52 «Про внесення змін до договору оренди», яким вирішено внести зміни до договору оренди землі від 09.11.2018 року, укладеного між Смереківською сільською радою Жовківського району Львівської області та громадянином ОСОБА_1 .

В подальшому, між ОСОБА_1 та Куликівською селищною радою підписано Додаткову угоду від 26.07.2024 року до Договору оренди землі від 09.11.2018 року, яким п. 4 Договору викладено у новій редакції: « 4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0045 згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 11.06.2024 року № НВ- становить 284 729,40 грн.».

Куликівською селищною радою листом від 16.01.2023 року №03-11/68 (вх. ГУ ДПС у Львівській області №6828/5 від 20.03.2023 року) надано інформацію щодо діючих договорів оренди земельних ділянок та надіслано список таких договорів по фізичних (юридичних) особах у 2023 році. У наданій інформації у формі таблиці щодо Договору оренди землі від 09.11.2018 року, укладеного з ОСОБА_1 у графі 14 нормативно грошова оцінка землі (грн) зазначено 11766456,00 грн, у графі 15 - дата витягу про нормативно-грошову оцінку землі 03.02.2020, у графі 16 - розмір орендної плати (%) 4%.

Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області було винесено щодо ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 21.03.2023 року № -1323, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік з платежу - орендна плата з фізичних осіб у розмірі 595 382,67 грн.

Оскільки ОСОБА_1 не було сплачено податкове зобов`язання з орендної плати відповідно до податкового повідомлення-рішення від 21.03.2023 №-1323, ГУ ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу від 25.12.2023 року № 0-1301 на суму 595 382,67 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням та податковою вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Предметом спору у даній справі є правомірність прийняття спірних податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Законом України від 06 жовтня 1998 року № 161 «Про оренду землі» (далі - Закон № 161, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону № 161).

Однією з істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону № 161).

Статтею 21 Закону № 161 визначено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін в договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі ПК України, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю є обов`язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

За приписами підпункту 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування орендною платою є земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Згідно з підпунктом 271.1.1 пункту 271,1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року, але у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.2-288.3 ст. 288 Податкового кодексу України). Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу), та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Згідно із пунктом 289.1 статті 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Пунктом 289.2 статті 289 ПК України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

За приписами пункту 289.3 статті 289 ПК України, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 1 Закону України від 11 грудня 2003 року №1378-IV «Про оцінку земель» (далі - Закон №1378-IV), нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону №1378-IV, нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру, зокрема, земельного податку.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема: для визначення розміру земельного податку; орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (стаття 13 Закону №1378-IV).

Зміст наведених норм у сукупності дає підстави для висновку, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. При цьому законодавцем визначено нижню (а в деяких випадках і верхню) граничну межу ставки орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі та незалежно від того, чи вносилися зміни до змісту договору оренди в частині встановлення ставки або розміру орендної плати.

Верховний Суд неодноразово вказував, що до предмета доказування у податкових спорах, які стосуються належного до сплати розміру плати за землю у вигляді земельного податку чи орендної плати, належить достовірність інформації про нормативну грошову оцінку землі, що використана контролюючим органом.

Про можливість використання податковим органом лише інформації, відображеної в державному земельному кадастрі, Верховний Суд вказував у постановах від 13 травня 2021 року (справа №826/13362/17), від 18 листопада 2021 року (справа №160/7381/19).

Відповідно до правового висновку викладеного Верховним Судом у постанові від 12 жовтня 2023 року у справі №640/19134/19, суд касаційної інстанції зазначив, що нарахування орендної плати повинно здійснюватися на підставі саме актуальних даних державного земельного кадастру. Для цього законодавець відповідним чином врегулював порядок обміну необхідною для цього інформацією між, зокрема, Держгеокадастром (його територіальними органами) і податковими органами.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 09.11.2018 року між ОСОБА_1 та Смереківською сільською радою Жовківського району Львівської області укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0045, яка розташована в с. Перемивки, вул. Перемивки, 1б, Жовківського району, Львівської області, строком на 10 (десять) років (п. 1, п. 7 Договору).

Орендна плата за Договором оренди була погоджена сторонами у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за перший рік користування нею (п. 8 Договору). Пунктом 4 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення Договору становила 10 191 606,37 грн.

Куликівською селищною радою листом від 16.01.2023 року №03-11/68 (вх. ГУ ДПС у Львівській області №6828/5 від 20.03.2023 року) надано інформацію щодо діючих договорів оренди земельних ділянок та надіслано список таких договорів по фізичних (юридичних) особах у 2023 році. У наданій інформації у формі таблиці щодо Договору оренди землі від 09.11.2018 року, укладеного з ОСОБА_1 у графі 14 нормативно грошова оцінка землі (грн) зазначено 11766456,00 грн, у графі 15 - дата витягу про нормативно-грошову оцінку землі 03.02.2020, у графі 16 - розмір орендної плати (%) 4%.

Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області було винесено щодо ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 21.03.2023 року № -1323, яким визначено суму податкового зобов`язання за 2023 рік з платежу - орендна плата з фізичних осіб у розмірі 595 382,67 грн.

Згідно наданого розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 21.03.2023 року № -1323, сума податкового зобов`язання ОСОБА_1 з орендної плати у розмірі 595 382,67 грн сформована відповідно до визначеної нормативно-грошової оцінки (11766456,00 грн) та 4% розміру оренди, яку надано Куликівською селищною радою листом від 16.01.2023 року №03-11/68 (вх. ГУ ДПС у Львівській області №6828/5 від 20.03.2023 року), вказану обставину підтвердив в судовому засіданні представник відповідача (а.с. 139).

Щодо коефіцієнта індексації НГО, ГУ ДПС у Львівській області використано офіційно оприлюднену інформацію Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України, яку долучено до матеріалів справи (а.с. 141). Водночас у межах даного спору питання правильності застосування індексів інфляції при розрахунку розміру орендної плати за землю не є спірним.

Разом з тим, судом встановлено, що Постановою Львівського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у справі № 444/3653/21 за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Львівського району, Львівської області про внесення змін у договір оренди земельної ділянки та стягнення коштів по орендній платі, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 663 554,44 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Постанова Львівського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у справі № 444/3653/21 набрала законної сили 21.05.2024.

Приймаючи вказану постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що частинами 1, 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Тобто нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни (постанова Велика Палата Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19).

Рішенням Смереківської сільської ради Жовківського району Львівської області № 74 від 24.06.2019 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель села Смереків, яка була введена в дію з 01.01.2020, що визнали представники відповідача в суді апеляційної інстанції.

За результатами проведеної ТОВ «Терразем» оціночно-земельної експертизи (визначення нормативної грошової оцінки) земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0045, що знаходиться в АДРЕСА_1 , суду було надано Витяги з технічних документацій нормативно грошової оцінки земель населеного пункту Перемивки Жовківського району Львівської області, зокрема:

- витяг за 2018 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 10 191 315,00 грн;

- витяг за 2019 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 10 191 315,00 грн;

- витяг за 2020 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 214 160,00 грн;

- витяг за 2021 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 214 160,00 грн;

- витяг за 2022 рік нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 235576,00 грн.

Пунктом 8 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за перший рік користування нею.

Згідно розрахунку, наданого відповідачем та проведеного з урахуванням результатів вказаної оціночно-земельної експертизи (визначення нормативної грошової оцінки) земельної ділянки, орендна плата за 2018-2021 роки становить 573 445,56 грн, зокрема:

-за 2018 рік 42 463,81 грн;

-за 2019 рік 509 565,75 грн;

-за 2020 рік 10 708,00 грн;

-за 2021 рік 10 708,00 грн

Різниця між орендною платою, яку необхідно було сплатити відповідно до витягів з технічних документацій з нормативно грошової оцінки земель населеного пункту Перемивки, наданих ТОВ «Терразем», та фактично сплаченою ОСОБА_1 за 2018-2021 роки ставить 663 554,44 грн, які переплачено орендарем.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Оскільки за спірний період відбулась зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є підставою для перегляду розміру орендної плати, чого не було зроблено, і, як наслідок, призвело до сплати ОСОБА_1 орендної плати у більшому розмірі, колегія суддів прийшла до висновку про стягнення на його користь 663 554,44 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також ч. 1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною четвертою статті 78 КАС України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд неодноразово розглядав питання застосування частини четвертої статті 78 КАС України та висловлював позицію про те, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені і вони такі обставини не заперечують (зокрема, але не виключно, постанови Верховного Суду України від 23 лютого 2015 року № 6-327цс15, Верховного Суду від 28 квітня 2018 року у справі № 825/705/17, від 06 березня 2019 року у справі № 813/4924/13-а, від 15 листопада 2019 року у справі № 826/198/16, від 12 жовтня 2020 року у справі № 814/435/18, від 07 лютого 2022 року у справі № 520/14170/19, від 17 листопада 2021 року у справі № 806/3572/17).

Тобто, враховуючи висновки Постанови Львівського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у справі № 444/3653/21, яка набрала законної сили, було підтверджено факт помилковості використання Куликівською селищною радою нормативної грошової оцінки орендованої ОСОБА_1 земельної ділянки на рівні понад 10 млн. грн та констатовано, що така нормативна грошова оцінка є значно меншою.

Суд зазначає, що у даній адміністративній справі предмет спору виник у площині публічно-правових відносин, в частині правомірності дій та законності рішень суб`єкта владних повноважень контролюючого органу при виконанні ним владних управлінських функцій на основі законодавства щодо правильного нарахування плати за землю, який, у даному випадку, справляється у формі орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік із урахуванням нормативно-грошової оцінки у розмірі 11766456,00 грн, яка визначена у договорі оренди від 09.11.2018 року та яку надіслано Куликівською селищною радою відповідачу.

При цьому, обов`язком суб`єкта владних повноважень є дотримання встановленого законом порядку і способу донарахування податкових платежів, адже з метою нарахування орендної плати з фізичних осіб, контролюючий орган повинен був мати достовірну інформацію про нормативну грошову оцінку об`єкта оподаткування, отриману у спосіб, визначений вищевказаними судом законодавчими нормами.

Натомість, як з`ясовано судом, нормативна грошова оцінка була розрахована лише на підставі даних, наданих листом Куликівської селищної ради від 16.01.2023 року №03-11/68 (вх. ГУ ДПС у Львівській області №6828/5 від 20.03.2023 року), згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивача становить 11766456,00 грн.

Водночас, згідно з Витягом № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (кадастровий номер земельної ділянки: :03:002:0045) нормативна грошова оцінка такої станом на 2023 рік становить 270 912,84 грн.

При цьому, податковим органом не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що на час винесення спірного податкового-повідомлення рішення, був здійснений запит до органів Держгеокадастру з метою отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Між тим, суд зауважує, що встановлення правомірності нормативної грошової оцінки земель має виняткове значення для правильного обчисленням сум податкових зобов`язань, визначеного податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС в Львівській області від 21.03.2023 року № -1323.

Отже, суд не погоджується з розрахунком орендної плати у розмірі 595382,67 грн, оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження правильності визначення бази оподаткування а саме нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Також суд уважає слушними доводи позивача, що відповідачем не враховано, що відповідно до п. 8 Договору оренди землі від 09.11.2018 року, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за перший рік користування нею, водночас обрахунок орендної плати за спірним податковим повідомленням-рішенням здійснено виходячи з ставки 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Встановлені судом обставини є визначеною процесуальним законом підставою для скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення у повному обсязі, позаяк недоліки (дефекти, вади) у реалізації суб`єктом владних повноважень управлінської функції у даному конкретному випадку унеможливлюють визначення судом достовірного обсягу податкового обов`язку заявника.

Таким чином, оскільки суму податкових зобов`язань, визначеного спірним податковим повідомленням-рішенням, контролюючим органом було нараховано за відсутності достовірних даних про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, усупереч п. 289.1 статті 289 ПК України, а відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.03.2023 року № -1323, яким нараховано ОСОБА_1 суму орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік в розмірі 595382,67 грн є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо спірної податкової вимоги Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 25 грудня 2023 року № 0-1301, суд враховує наступне.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 ст. 59 ПК України).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5 ст. 59 ПК України).

Отже, податкова вимога надсилається контролюючим органом платнику податків у разі, коли у платника податків виник податковий борг.

Матеріалами справи підтверджено, що оскільки ОСОБА_1 не було сплачено податкове зобов`язання з орендної плати на суму 595 382,67 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення від 21.03.2023 №-1323, як наслідок, ГУ ДПС у Львівській області винесено податкову вимогу від 25.12.2023 року № 0-1301 на суму 595 382,67 грн.

Оскільки податкове повідомлення-рішення від 21.03.2023 №-1323 є скасованим, а податковий борг у вимозі від 25.12.2023 року № 0-1301 виник на його підставі, отже оскаржувана податкова вимога підлягає скасуванню, із урахуванням п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, як похідна вимога від основної, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд приходить до висновку, що відповідачем не дотримано наведені приписи ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому оскаржувані рішення ГУ ДПС у Львівській області, а саме податкове повідомлення-рішення від 21.03.2023 року № -1323 та податкова вимога від 25.12.2023 року № 0-1301 є протиправними та підлягають скасуванню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов слід задоволити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір в сумі 11907,65 грн згідно квитанції 5820-0405-9196-4221 від 24.09.2024, такі судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, такі будуть вирішені судом із урахуванням та в порядку, передбаченому ч. 7 ст. 139, ст. 252 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 21 березня 2023 року № -1323.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 25 грудня 2023 року № 0-1301.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, код ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 11907,65 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 14 лютого 2025 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна