Справа № 953/697/25
Суддя: Вітюк Р. В.
Дата ухвалення: 2025-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 953/697/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2025 р.

Київський районний суд міста Харкова у складі судді Вітюка Р.В. у справі

за позовною заявою ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови

про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 1086 від 17.01.2025, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП;

- закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення;

- стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Суд ухвалою від 29.01.2025 позовну заяву залишив без руху та встановив позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, оскільки позивач не зазначив (І) ідентифікаційний код юридичної особи відповідача; (ІІ) відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи; (ІІІ) надав докази (документи), які належним чином не засвідчені.

Вказану ухвалу позивач отримав 04.02.2025, що підтверджується відповідною розпискою.

05.02.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої він додав позовну заяву, в якій вказав ідентифікаційний код юридичної особи відповідача, про відсутність у відповідача електронного кабінету та зазначив, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом. Також у вказаній заяві наведено перелік додатків: виправлена позовна заява; копія паспорта; копія постанови про адміністративне правопорушення № 1086 від 17.01.2025; квитанція про сплату судового збору; копія свідоцтва про народження сина, ОСОБА_3 ; копія тимчасового посвідчення військовозобов`язаного; копія заяви про відстрочку; копія посвідчення дитини з інвалідністю. Наведений перелік додатків зазначено і у виправленій позовній заяві. Водночас у заяві про усунення недоліків заявник зазначив, що додатки знаходяться в матеріалах основного позову. Наведене застереження скріплено підписом позивача. До заяви про усунення недоліків і до виправленої позовної заяви не додано жодних додатків, які наведено у переліку до них.

Відповідно до частини першої статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Саме для цього та для забезпечення прав протилежної сторони на інформування про справу КАС України передбачає, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (пункт 8 частини п`ятої статті 160 КАС України).

При цьому зазначений Кодекс також містить правила засвідчення та подачі письмових доказів (частини перша шоста статті 94 КАС України). Відповідно до зазначеної статті письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Аналізуючи зміст цієї статті, слід дійти висновку, що: 1) письмові докази подаються в оригіналі або копіях; 2) копії поданих документів мають бути засвідчені у порядку, встановленому законодавством; 3) учасник справи, який подає письмові докази в копіях, зазначає про наявність у нього оригіналу такого документа і засвідчує копію такого доказу своїм підписом із зазначенням дати засвідчення копії; 4) якщо в учасника справи немає оригіналу, він подає наявну у нього копію письмового доказу і може заявити клопотання про витребування цього доказу у відповідного учасника справи; 5) за відсутності такого клопотання таке витребування може зробити суд з власної ініціативи. Зазначена норма не містить вимог щодо будь-якого засвідчення копій документів, оригіналів яких позивач не має, а загальне правило щодо подачі копій, засвідчених належним чином, слід тлумачити у контексті усієї зазначеної статті ЦПК України.

Суд застосовує відповідні положення законодавства з урахуванням аналогічного висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 18.01.2023 у справі № 170/129/21 щодо застосування положень про порядок подання доказів (письмових доказів у копіях). Суд враховує, що відповідні висновки про застосування положення ЦПК України (статті 85, 95, 175) є аналогічними положенням КАС України (статті 78, 94,160), а тому підлягають врахуванню судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

Отже, позивач повинен був надати засвідчені власноручним підписом копії письмових доказів, оригінали яких є у нього; подати за наявності копії письмових доказів, яких у нього немає, зазначивши, в якого учасника такі докази можуть бути витребувані судом, або заявити клопотання про витребування таких доказів.

Водночас позивач з поданим вперше позовом додав взагалі не завірені письмові докази. При цьому частина оригіналів таких документів перебувають у позивача (паспорт, свідоцтво про народження сина, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, посвідчення дитини з інвалідністю), однак заявник не завірив їх у порядку, передбаченому законом. До заяви про усунення недоліків та виправленої позовної заяви позивач взагалі не долучив додатків, що підтверджується відповідним застереженням самого позивача у заяві ("додатки знаходяться в матеріалах основного позову"). Тобто позивач не надав належним чином завірені копії документів доданих до позову до суду і для іншого учасника справи і не завірив подані з першим позовом копії документів, відповідно, не усунув недодіків зазначених в ухвалі про залишення позову без руху. Не надання належним чином завірених письмових доказів є порушенням порядку подання доказів, що також враховується на стадії вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі, оскільки після відкриття провадження суд має надіслати копію позову із доданими до нього доказами (поданами у формі, передбачені законом) іншому учаснику справі. Однак відсутність належним чином завірених письмових доказів позбавляє суд можливості виконати відповідний обов`язок.

Також позивач не надав примірник виправленої позовної заяви для направлення його відповідачу.

Позивачу було надано десятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалу суду позивач отримав 04.02.2025, а тому строк для усунення недоліків сплив 14.02.2025. Станом на 19.02.2025 (навіть з урахуванням поштового перебігу) позивач не усунув всіх недоліків, наведених в ухвалі від 29.01.2025.

Отже, позивач, в межах наданого строку, не усунув недоліки позовної заяви в повному обсязі, а саме: позивач не надав належним чином засвідчених копій письмових документів у порядку, передбаченому законом для суду та відповідача (і не завірив наявні у справі). Також позивач не надав примірник виправленої позовної заява іншому учаснику справи.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, подану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу, оскільки він не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 160 161, 169, 248, 256, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Роман ВІТЮК