Справа № 520/3369/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р. Справа № 520/3369/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби Україн (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., м. Харків, повний текст складено 18.09.24 у справі №520/3369/24

за позовом ОСОБА_1

до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби Україн (військова частина НОМЕР_2 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (далі по тексту також - відповідач), в якій просив суд:

- визнати протиправною відмову НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), оформлену листом №09/К-20-39 від 17.01.2024, виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати у належному розмірі індексації грошового забезпечення, яка не нараховувалася з 22.03.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін, та виплаченої за результатами актів суддівського волевиявлення в розмірі 43637,04 грн., як це визначено Законом України від 19.10.2000 за № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за № 159;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати у належному розмірі індексації грошового забезпечення, яка не нараховувалася з 22.03.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін, та виплаченої за результатами актів судового волевиявлення у розмірі 43637,04 грн., у порядку Закону України від 19.10.2000 за № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (індексація-різниця) за період з 1 по 26 березня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (індексацію-різницю) за період з 1 по 26 березня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078 із одночасною компенсацією втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, як це визначено положеннями Закону України від 19.10.2000 за № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159, з 01.03.2018 по день повного розрахунку за вказаними складовими;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо неврахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової допомоги, виплаченої при звільненні з військової служби, із урахуванням до її складу суми коштів з індексації грошового забезпечення (індексація-різниця) за період з 1 по 26 березня 2018 року включно, яка розраховується відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу із урахуванням до її складу індексації грошового забезпечення (індексація-різниця) за період з 1 по 26 березня 2018 року включно, яка розраховується відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078 із урахуванням раніше виплачених сум коштів у розмірі 35259,50 грн. із одночасною компенсацією втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, як це визначено положеннями Закону України від 19.10.2000 за № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159, з 26.03.2018 по день повного розрахунку за вказаними складовими;

- визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2017 рік без урахування суми коштів з індексації грошового забезпечення, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі №520/9739/23, яка розрахована виходячи із січня 2008 року, який застосовано у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2017 рік із урахуванням до її складу індексації грошового забезпечення, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23, яка розрахована виходячи із січня 2008 року, який застосовано у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін зі врахуванням раніше виплачених сум коштів із одночасною компенсацією втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, як це визначено положеннями Закону України від 19.10.2000 за № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за № 159;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2018 рік без урахування суми коштів з індексації грошового забезпечення (індексація-різниця) за період з 1 по 26 березня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2018 рік із урахуванням індексації грошового забезпечення (індексація-різниця) за період з 1 по 26 березня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078 із урахуванням раніше виплачених сум коштів із одночасною компенсацією втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, як це визначено положеннями Закону України від 19.10.2000 за №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2017-2018 роки у кількості 28 (двадцять вісім) календарних днів, яка надається учасникам бойових дій, без урахування до її складу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці), виплата якої передбачена приписами абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2017-2018 роки у кількості 28 (двадцять вісім) календарні дні, яка надається учасникам бойових дій, з урахуванням до її складу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці), виплата якої передбачена приписами абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078, із урахуванням раніше виплачених сум коштів із одночасною компенсацією втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, як це визначено положеннями Закону України від 19.10.2000 за №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159;

- звільнити ОСОБА_1 від оподаткування з сум належного за час військової служби грошового забезпечення на підставі положень абзацу 2 пункту 1.7. підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), оформлену листом № 09/К-20-39 від 17.01.2024, щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 за № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 26.03.2018 по день її фактичної виплати - 25.01.2024.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 за № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 за №159, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 26.03.2018 по день її фактичної виплати - 25.01.2024.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (індексацію-різницю) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо неврахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової допомоги, виплаченої при звільненні з військової служби, із урахуванням до її складу суми коштів з індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 включно, яка розраховується відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078;

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу із урахуванням до її складу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 включно, яка розраховується відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078, із урахуванням раніше виплачених сум коштів.

Визнано протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2017 рік без урахування суми коштів з індексації грошового забезпечення, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі №520/9739/23.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2017 рік із урахуванням до її складу індексації грошового забезпечення, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23, із урахуванням раніше виплачених сум коштів.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2018 рік без урахування суми коштів з індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2018 рік із урахуванням індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078, із урахуванням раніше виплачених сум коштів.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2017-2018 роки у кількості 28 (двадцять вісім) календарних днів, яка надається учасникам бойових дій, без урахування до її складу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці), виплата якої передбачена приписами абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2017-2018 роки у кількості 28 (двадцять вісім) календарних днів, яка надається учасникам бойових дій, з урахуванням до її складу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці), виплата якої передбачена приписами абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078, із урахуванням раніше виплачених сум коштів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду в цій частині ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неврахування судом першої інстанції того, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, введенням воєнного стану, залучення військової частини НОМЕР_2 до забезпечення оборони України, не вбачається умисних дій щодо порушення встановлених строків виплати грошових коштів, як необхідної умови виплати компенсації втрати частини доходів позивачу. Щодо задоволення позовних вимог в частині виплати індексації грошового забезпечення вказує на неврахування судом першої інстанції того, що відповідач не міг здійснити її виплату за відсутності відповідних бюджетних асигнувань. Звертає увагу, що право на індексацію грошового забезпечення у 2018 році, враховуючи, що березень 2018 базовий місяць, виникає лише у грудні 2018 року, так як поріг індексації 103 відсотка був перевищений у жовтні 2018 року. За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України, не скористався.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).

26.03.2018 Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) від 26.03.2018 за № 56-ОС виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІ категорії (тип А) оперативно-бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звільненого в запас Наказом від 26.02.2018 за № 26-ОС за статтею 26 частиною 6 пункту «а» (у зв`язку із закінченням строку дії контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із урахуванням підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків визначених абзацом другим частини 3 статті 23 Закону) пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону із застосуванням пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби» від 06.12.2016 за № 1769-VIII та пункту «б» частини другої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу.

Вислуга років станом на 26 березня 2018 року становить: календарна військова 10 років 00 місяців 00 днів; пільгова військова 06 років 06 місяців 06 днів, загальна військова 16 років 06 місяців 06 днів.

За змістом вказаного наказу позивачу виплачено: грошову допомогу на оздоровлення в сумі 7051,90 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 1425,00 грн., грошову компенсацію за використане речове майно на суму 20045,22 грн., винагороду за участь в антитерористичній операції у березні за 5 діб у сумі 725,81 грн, одноразову грошову допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 10 календарних років.

Не погоджуючись із проведеним відповідачем розрахунком, позивач звернувся із відповідними позовними заявами до суду з метою захисту своїх прав.

03.07.2020 рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/6306/2020, яке набрало законної сили 03.08.2020, зокрема, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017 рік, 2018 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 26.03.2018 та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017 рік, 2018 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 26.03.2018.

21.07.2020 рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/6305/2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2021, зокрема, визнано протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22.03.2017 по 26.03.2018 включно та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 22.03.2017 по 26.03.2018 включно.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №520/6305/2020 відповідач виплатив позивачу 2627,26 грн., про що також повідомлено останнього листі від 19.02.2023 за № 11-1258-23-вих.

Не погоджуючись із нарахованою відповідачем сумою коштів, виплаченою на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі №520/6305/2020 у якості індексації грошового забезпечення за період з 22.03.2017 по 28.02.2018 включно, позивач звернувся з відповідною позовною заявою до суду з метою захисту своїх прав.

07.07.2023 рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/9739/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2024, зокрема, визнано протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 22.03.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення та зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 22.03.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення з урахуванням раніше виплаченої суми.

09.01.2024 позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою, в якій просив, зокрема, виконати у добровільному порядку рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі №520/9739/23, а також виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, починаючи з момент виникнення заборгованості до дати виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/9739/23.

25.01.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі №520/9739/23 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 22.03.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 40949,47 грн.

Окрім того, 25.01.2024 за ТТН АТ «Укрпошта» №229 представником позивача за довіреністю отримано відповідь відповідача на заяву від 09.01.2024 (зареєстрована відповідачем за № К-20 від 09.01.2024), оформлену листом №09/К-20-39 від 17.01.2024, якою останній надав довідку нарахованої та виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22.03.2017 по 26.03.2018, а також відмовив у виплаті компенсації втраченого доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за період з 22.03.2017 по 26.03.2018, посилаючись на положення статті 3 Закону №2050-ІІІ в частині встановлення факту нарахування доходу з метою нарахування компенсації, змісту статті 4 Закону № 2050-ІІІ в частині порядку виплати компенсації, статті 2 Закону №2050-ІІІ, яких, на думку відповідача, за наявності визначених окресленими нормами умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж порядку, якщо ці умови настали у зв`язку із несвоєчасним виконанням судового рішення.

З довідки нарахованої позивачу індексації за період з 22.03.2017 по 28.02.2018 вбачається, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23 відповідач нарахував позивачу 40949,47 грн. індексації грошового забезпечення у загальній сумі та помісячно: за березень 2017 року 1083,87 грн. (з 22.03.2017), за квітень 2017 року 3360,00 грн., за травень 2017 року 3536,40 грн., за червень 2017 року 3730,06 грн., за липень 2017 року 3730,06 грн., за серпень 2017 року 3730,06 грн., за вересень 2017 року 3896,78 грн., за жовтень 2017 року 3896,78 грн., за листопад 2017 року 3896,78 грн., за грудень 2017 року 4258,75 грн., за січень 2018 року 4258,75 грн., за лютий 2018 року 4258,75 грн., за березень 2018 року 0 грн. (до 26.03.2018), всього разом за весь період 43637,04 грн.

Крім того, як встановлено з довідок щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, індексації грошового забезпечення, розрахунку компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки та не заперечується відповідачем, за період з 1 по 26 березня 2018 року включно позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення (індексація-різниця) відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078; суми коштів якої також не були враховані при нарахування та виплаті позивачу одноразової допомоги, виплаченої при звільненні з військової служби, допомоги на оздоровлення за 2018 рік та компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2017- 2018 роки у кількості 28 (двадцять вісім) календарні дні, яка надається учасникам бойових дій; а також відповідачем нараховано та виплачено допомогу на оздоровлення за 2017 рік без урахування суми коштів з індексації грошового забезпечення, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі №520/9739/23.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з позовом у даній справі.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем прав та інтересів позивача у публічно-правових відносинах у відповідній частині позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Щодо задоволення судом першої інстанції позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 26.03.2018 по день її фактичної виплати - 25.01.2024, колегія суддів звертає увагу на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою КМУ №159.

Статтею 1 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-III (далі по тексту - Закон №2050-III) установлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Уряд прийняв Постанову від 21 лютого 2001 року №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно із пунктом 4 цього Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Зміст зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Водночас, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.04.2020 у справі №200/11292/19-а, від 24.01.2023 у справі №200/10176/19-а, від 20.04.2023 у справі №200/11746/19-а, та від 18.05.2023 у справах № 200/14129/19-а і № 200/14127/19-а.

У подібних правовідносинах у постанові від 15.08.2018 у справі № 653/3356/17 Верховний Суд дійшов висновку, що правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, що підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

У спірних правовідносинах лише 25.01.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 за №520/9739/23 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 22.03.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року у якості місяця для обчислення індексу споживчих цін у сумі 40949,47 грн.

Отже, оскільки відповідачем порушено строки виплати індексації грошового забезпечення, то позивач має право на виплату йому компенсації втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправною відмови відповідача, оформленої листом № 09/К-20-39 від 17.01.2024, щодо виплати позивачу компенсації втрат доходів, у зв`язку із порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року №2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159, у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 26.03.2018 по день фактичної її виплати - 25.01.2024.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині позовних вимог стосовно нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 року по 26.03.2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з Преамбулою до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року №1282-XII (далі по тексту - Закон №1282-XII) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Отже, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Положеннями статті 4 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до ст. 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас в силу вимог статей 18, 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-III індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Згідно з пунктом 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок № 1078.

З 01.12.2015 відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи "поточної" та "індексації-різниці". Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

Щодо "фіксованої" суми індексації, то слід зазначити, що у період існування спірних правовідносин Закон №1282-XII і Порядок №1078 такого поняття не містили.

Цей термін фігурував у додатку 4 до Порядку №1078 у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте Постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

Зазначені висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 23.03.2023 у справі №400/3826/21.

Між тим, з 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації - різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015 до 01.04.2021, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не) нараховується, а саме:

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково вказує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають підстави для висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Відповідно до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі №9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Такі висновки враховано в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі №825/694/17.

За встановленими обставинами справи відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 1 березня 2018 року до звільнення з військової служби (26.03.2018).

Доказів нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 включно із урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 матеріали справи не містять, до апеляційної скарги відповідачем таких доказів також не надано.

За доводами апеляційної скарги відповідач не міг здійснити її виплату за відсутності відповідних бюджетних асигнувань. Крім того, відповідач зазначає, що право на індексацію грошового забезпечення у 2018 році, враховуючи, що березень 2018 базовий місяць, виникає лише у грудні 2018 року, так як поріг індексації 103 відсотка був перевищений у жовтні 2018 року.

Надаючи оцінку наведеним доводам відповідача, колегія суддів звертає увагу, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, від 16 червня 2020 року у справі №206/4411/16-а.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідач помилково пов`язує механізм визначення суми можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року із величиною індексу споживчих цін, яка протягом цього періоду не перевищувала порогу у 103%, так як при тлумаченні приписів пункту 5 Порядку №1078 у контексті обставин наявності/відсутності у позивача права на отримання індексації-різниці помилково застосовує для цього методику визначення поточної індексації, право на отримання якої виникає внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації в розмірі 103% (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за № 1078.

Стосовно висновків суду першої інстанції щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, допомоги на оздоровлення за 2018 рік та компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2017-2018 роки у кількості 28 календарних днів із урахуванням до їх складу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018, а також допомоги на оздоровлення за 2017 рік із урахуванням до її складу індексації грошового забезпечення, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі № 520/9739/23, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення військовослужбовця входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до Закону України "Про Державну прикордонну службу України", Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" та з метою визначення порядку й умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.02.2017 за № 136-ос затверджено та введено в дію з 1 січня 2008 року Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі по тексту - Інструкція № 136-ос, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 3.7 розділу III Інструкції № 136-ос військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

За приписами підпункту 4.9.5 пункту 4.9 розділу IV Інструкції № 136-ос у рік звільнення військовослужбовців зі служби, зазначених у підпунктах 4.9.3 та 4.9.4 цієї Інструкції, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, провадиться, виходячи з місячного розміру грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день звільнення з військової служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів (п.п. 4.9.10. п. 4.9 розділу IV Інструкції № 136-ос).

Як встановлено судовим розглядом, відповідачем нараховано та виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні, грошову допомогу на оздоровлення за 2017-2018 роки та грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2018 роки у кількості 28 календарних днів на виконання рішення суду у справі №520/6306/2020, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення зі списків особового складу 26.03.2018, проте без врахування відповідних сум індексацій грошового забезпечення, у тому числі, виплаченої 25.01.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі №520/9739/23.

Відповідачем зазначеного не спростовано та відповідних доказів до матеріалів справи не надано.

Водночас, у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Верховним Судом при вирішенні подібних правовідносин, а саме у постановах від 24 вересня 2020 року (справа №806/2883/17), від 11 липня 2019 року (справа №814/2789/16), від 01 грудня 2019 року (справа №823/726/16), від 13 січня 2020 року (справа №814/1007/16), від 29 вересня 2021 року (справа 160/8332/20) висловлено правову позицію про те, що індексація є складовою заробітної плати (додатковою заробітною платою) військовослужбовця.

Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, що також має значення для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення та грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки позивача.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, сформованою у постановах від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 30.09.2019 у справі №750/9785/16-а, від 20.11.2019 у справі №522/11257/16-а.

Враховуючи викладене та те, що судовим розглядом встановлено, що відповідачем була вчинена протиправна бездіяльність щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що і одноразова грошова допомога при звільненні, і грошова допомога на оздоровлення за 2017-2018 роки, і грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2017-2018 роки у кількості 28 календарних днів також підлягають перерахунку із урахуванням до їх складу індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) за період з 01.03.2018 по 26.03.2018 та індексації грошового забезпечення, що нарахована та виплачена на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 у справі №520/9739/23 (відповідно), як складові частини сум грошового забезпечення військовослужбовця.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача стосовно неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки такі зводяться лише до суб`єктивних суджень заявника та правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи приписи ч.5 ст.242 КАС України, у даній справі враховуються саме висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, на які посилається суд апеляційної інстанції у даному рішенні (постанові) вище та які є релевантними до спірних відносин у справі.

З урахуванням вимог ст.308 КАС України, колегія суддів не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Позивачем не було оскаржено рішення суду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено (доказано) правомірність власного рішення (відмови), а також бездіяльності, що є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду у даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції (в оскаржуваній частині) є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки дана справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби Україн (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 у справі №520/3369/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський О.А. Спаскін