Справа № 520/2813/25
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"18" лютого 2025 р. справа №520/2813/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Олексій Котеньов, розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі уповноважених осіб щодо не надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за результатом розгляду його заяви від 05.12.2024;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі уповноважених осіб надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за результатом розгляду його заяви від 05.12.2024;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо мобілізації 25.12.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до військової частини № НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 в особі уповноважених осіб щодо зарахування 26.12.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в особі уповноважених осіб щодо не здійснення звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з військової служби особового складу Збройних сил України військової частини № НОМЕР_1 за результатом розгляду рапорту від 17.01.2025;

- зобов`язати військову частину № НОМЕР_1 в особі уповноважених осіб негайно звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з військової служби особового складу Збройних сил України військової частини № НОМЕР_1 .

Також позивач просить суд встановити судовий контроль виконанням рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі уповноважених осіб та військову частини НОМЕР_1 та зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 повернути без розгляду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 відкрито спрощене провадження у справі.

18 лютого 2025 року через підсистему "Електронний суд" надійшла заява від представника позивача про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони військовій частині № НОМЕР_1 в собі її командира та інших уповноваженим особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, в тому числі в зону бойових дій, до набрання законної сили рішення суду у справі.

В обґрунтування вищевказаної заяви вказано, що ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно з Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Заявник зазначає, що 25.12.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання рішення за результатами розгляду заяви позивача про надання відстрочки, проте позивачу не надано такого рішення. Позивач зазначає, що його незаконно мобілізували та направили на проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Заявник зазначає, що на теперішній час існують ризики щодо переміщення позивача для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, а також в тому числі в зону бойових дій , неодноразово було доведено до відома позивача його безпосередним командиром та іншими уповноваженими особами військової частини № НОМЕР_1 .

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

При цьому позивачем не надано доказів щодо існування достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів по забезпеченню позову може привести до несприятливих наслідків для прав позивача, у разі постановлення на його користь судового рішення.

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, „з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Тобто, застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Призначенням інституту забезпечення адміністративного позову є недопущення порушення прав позивача під час розгляду адміністративної справи та створення умов для можливості реального виконання рішення суду в подальшому.

Судом встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, зазначених у ч. 2 ст. 150 КАС України для забезпечення даного адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що застосування заходів забезпечення позову є необґрунтованими, а заява позивача про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено (ч.8 ст.154 КАС України).

Керуючись ст.ст.2, 150-154, 241-243, 248, 256, 293, 294, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено та підписано 18 лютого 2025 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ