Справа № 520/9473/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 р.Справа № 520/9473/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Яковлівська" на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Сліденко А.В.) від 25.11.2024 року (повний текст складено 25.11.24 року) по справі № 520/9473/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Яковлівська"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Агрофірма "Яковлівська", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 6, № 6, № 6 від 22.12.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що формування податкового кредиту з податку на додану вартість за періоди червень-листопад 2022 р., січень-липень 2023 року відбулося відповідно до чинного законодавства, виключно на підставі фактично здійснених та документально підтверджених господарських операцій, за якими було складено та зареєстровано постачальниками в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування, що відповідає вимогам п. 198.1, п. 198.2, абзаців першого і другого п. 198.3, статті 198 Податкового кодексу України. Наголошував на відсутності факту заниження податкових зобов`язань на суму 276457,00 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року по справі № 520/9473/24 позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги послався на те, що формування податкового кредиту з податку на додану вартість по ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» за періоди червень-листопад 2022 р., січень-липень 2023 року відбулося відповідно до чинного законодавства, виключно на основі фактично здійснених та документально підтверджених господарських операцій, за якими було складено та зареєстровано постачальниками в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування. Вказує, що Податкові декларації з податку на додану вартість ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» заповнені та подані у повній відповідності до Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 зі змінами та доповненнями. Зазначає, що факту втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 443 ст. 44 Податкового кодексу України не було, тому відсутні підстави для посилання на порушення норм п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Харківській області, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 21.11.2023 № 4952-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірми «Яковлівська» (далі скорочено ТОВ «Агрофірма «Яковлівська»), , з питань, що стали предметом оскарження у запереченні, яке було надано до ГУ ДПС від 24.10.2023 № 30 (вх. ГУ ДПС від 06.11.2023 № 76455/6) на акт перевірки ГУ ДПС від 13.10.2023 № 30920/20-40-07-16-06/31148788.

Директору ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» Бондаренку А.А. 27.11.2023 було вручено лист від 24.11.2023 № 3375/12Ж/20-40-07-16-12 про забезпечення умов проведення перевірки та надання не пізніше 28.11.2023 наступні первинні документи та регістри бухгалтерського обліку які необхідні для здійснення перевірки, документи за вищезазначений період.

Станом на 29.11.2023 підприємством надані документи на лист від 24.11.2023 № 3375/12Ж/20-40-07-16-12, але не в повному обсязі, про що складено: акт від 29.11.2023 №7372/20-40-07-16-06/31148788 «Про надання ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» (податковий номер 31148788) документів не в повному обсязі».

Також директору підприємства в перший день проведення перевірки вручено лист ГУ ДПС у Харківській області від 24.11.2023 № 3374/12Ж/20-40-07-16-12 (який отримав директор Бондаренко А.А.) з проханням провести інвентаризацію основних засобів, залишків товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» (). Інвентаризацію призначити і провести до 28.11.2023 в присутності фахівців Головного управління ДПС у Харківській області, які проводять документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» (), що знаходяться на обліку на момент отримання запиту.

Листом від 01.12.2023 № 33 (вх. ГУ ДПС № 82762/6/ЕП від 04.12.2023) платником податку був наданий протокол інвентаризаційної комісії від 01.12.2023, інвентаризаційні описи від 01.12.2023 та Наказ № 10 від 01.12.2023 про проведення інвентаризації. Платником податку була проведена інвентаризація без участі фахівців які проводили перевірку, мотивуючи тим, що обставини та обмеження військового часу, та фактичне зберігання товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» на території ТОВ «Яковлівські Лани» та Листа отриманого від командування Військової частини НОМЕР_1 № 77/РАО про відсутність у ТОВ «Яковлівські Лани» права надання доступу стороннім особам на територію розміщення Військової частини НОМЕР_1 для проведення інвентаризації.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складений акт від 08.12.2023 № 39086/20-40-07-16-06/31148788, в якому зафіксовані порушення підприємством позивача: 1) пункту 189.1 статті 189, підпункту г пункту 198.5 статті 198, розділу V пункту 201.3 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за липень 2023 року (р. 21 Декларації) на суму - 153.664 гривень та до заниження ПДВ, який підлягає сплаті до бюджету на суму 131.832,00грн. за рахунок неправомірного віднесення на розрахунки з Державою по ПДВ: 97.300,00грн. ПДВ за документально придбаними у ТОВ Ранголі засобами захисту рослин, 108.107,36грн. ПДВ за придбаною електроенергією, переданою у фізичне використання субспоживачеві ТОВ Яковлівські лани, 9.039,39грн. з господарськими операціями з надання ТОВ Полтава-Сад послуг стосовно зберігання майна; неправомірного ненарахування 71.049,34грн. ПДВ за подією отримання 03.03.2023р. від ТОВ Яковлівські лани коштів у сумі 426.296,04грн. (у т.ч. ПДВ 71.049,34грн.); 2) пункту 44.5 статті 44, пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України за рахунок ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у повному обсязі.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом 22.12.2023 р. складені: податкове повідомлення-рішення № 6 про зменшення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за липень 2023 року (р. 21 Декларації) на суму - 153.664,00грн. (т.1 а.с.41); № 6 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на суму 164.790,00грн. (основний платіж - 131.832,00грн., штраф - 32.958,00грн.) (т.1 а.с.42-43); № 6 про застосування 1.020,00грн. штрафу (т. 1 а.с. 44).

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені платником а адміністративному порядку, але рішенням ДПС України від 05.03.2024року № 6036/6/99-00-06-01-04-06 скарга заявника на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 22.12.2023 № 6, № 6, № 6 була відхилена.

Не погодившись з винесеними контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаними вище позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку про їх безпідставність.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі також ПК України).

Положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Згідно підпункту 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є:

а) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору;

б) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку;

в) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі;

г) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності;

ґ) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг;

д) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною);

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг в силу положень пункту 188.1 статті 188 ПК України визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

За приписами п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За змістом п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що передумовою для визначення бази оподаткування є наявність об`єкта оподаткування - наданих послуг платнику податку.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХIV (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон № 996-ХIV) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону № 996-ХIV первинний документ - первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Отже, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.

При цьому, первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість сама собою наявність або відсутність окремих документів не свідчить про наявність факту порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що за відсутності події придбання для використання в оподатковуваних операціях товарів/послуг та, як наслідок, неможливості визначення дати початку їх фактичного використання через відсутність первинних документів, складених відповідно до Закону № 996-ХIV, у платника податку не може виникнути податкове зобов`язання з податку на додану вартість.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а в податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складеній на підставі первинних документів податковій накладній та/або розрахунку коригування, складені за наслідками реальних операцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з виписаною ТОВ Ранголі видатковою накладною від 28.12.2019 р. № 904, позивачем було отримано товар (засоби захисту рослин) на суму 768235,32 грн. (у т.ч. ПДВ 128039,22 грн.). (т. 2 а.с. 166).

Разом з тим, зміст цієї видаткової накладної свідчить про те, що від імені ТОВ Ранголі вона підписана не керівником або особою, уповноваженою представляти інтереси ТОВ Ранголі за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а керуючим складом. В свою чергу, під час проведення перевірки податковим органом встановлено, що жодних доказів наявності у цієї особи права (повноважень) на підписання від імені ТОВ Ранголі первинних документів не надано та матеріали справи таких доказів не містять.

Крім того, фізичне переміщення товару від ТОВ Ранголі у власність позивача відбувалось за товарно-транспортною накладною від 28.12.2019 р. саме заявником ТОВ Агрофірма Яковлівська. (т. 2 а.с. 167). В той же час, ця ТТН не містить ані відомостей про транспортний засіб, за допомогою якого здійснювалось фізичне переміщення товару у просторі, ані відомостей про особу водія.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, з пояснень керівника підприємства позивача Бондаренка Антона Андрійовича, суд встановив, що ані ТОВ Ранголі, ані ТОВ Агрофірма Яковлівська не здійснювали фізичного переміщення ТМЦ з адреси - Україна, Київська область, Бориспільський район, м. Бровари, вул. О.Оникієнка, 125Б до адреси - Україна, Харківська область, Лозівський район, с. Яковлівка, вул. Гагаріна, 69.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що обсяг товару складає 3670,00 л., тобто є значним як за вагою, так і за фізичними параметрами місця розміщення під час перевезення.

Крім того, за твердженнями позивача, цей товар згідно із складеними ОСОБА_1 (у якості директора ТОВ Агрофірма Яковлівська) та затвердженими Бондаренком А.А. (у якості агронома ТОВ Агрофірма Яковлівська) актами за квітень 2020 р., червень 2020 р., липень 2020 р., серпень 2020 р., а також актами списання товарів від 30.04.2020 р. № 5 на суму 21396,60 грн., від 30.04.2020 р. № 6 на суму 134587,50грн., від 30.06.2020 р. № 4 на суму 160091,83 грн., від 31.07.2020р. № 7 на суму 96165,17 грн., від 31.08.2020 р. № 8 на суму 74262,00грн. (а загалом на суму 486503,10 грн.) був списаний на використання у виробничих цілях (т. 2 а.с.170-179).

Акт виявлення нестачі цих товарно-матеріальних цінностей заявником не складався.

Натомість, згідно із складеним на виконання наказу керівника ТОВ Агрофірма Яковлівська від 02.10.2023 р. № 8 інвентаризаційним описом активів від 02.10.2023 р. (при відображеній в цьому акті календарній даті закінчення інвентаризації 06.10.2023 р.) у власності заявника та фізичній наявності існують: актив у вигляді огорожі металевої остаточною балансовою вартістю 173458,33 грн. та актив у вигляді причепного подрібнювача MaxiCut остаточною балансовою вартістю 0,00 грн. у неробочому стані. (т. 2 а.с. 184-185).

Згідно із складеним на виконання наказу керівника ТОВ Агрофірма Яковлівська від 01.12.2023 р. № 10 інвентаризаційним описом активів від 01.12.2023 р. у власності заявника та фізичній наявності існують: актив у вигляді огорожі металевої остаточною балансовою вартістю 162003,53 грн. та актив у вигляді причепного подрібнювача MaxiCut остаточною балансовою вартістю 0,00 грн. у неробочому стані (т. 3 а.с. 59-60).

Разом з цим, платник податків надав оборотно-сальдову відомість по рахунку 208 «Матеріали сільськогосподарського призначення» станом на 01.10.2023, в якій, зокрема, зазначено: відповідальне зберігання ТОВ «РАНГОЛІ» - засоби захисту рослин всього у кількості 2770 одиниць, загальною вартістю 486503,10 грн. (з яких на ПДВ припадає 97300,00грн.).

Проте, за змістом складеного контролюючим органом акту перевірки від 15.04.2021 № 6492/20-40-07-23-06/31148788 (період перевірки з 01.01.2018 по 31.12.2020) ТОВ АФ Яковлівська на підставі наказів від 25.11.2019 № 10 за 2019 рік та від 24.11.2020 № 16 за 2020 рік призначались інвентаризації, за наслідками яких недостач та надлишків не встановлено.

Також судом встановлено, що 28.12.2019 р. ТОВ Ранголі було виписано податкову накладну № 22 від 28.12.2019 р. на товар (засоби захисту рослин) на суму 768235,32 грн. (у т.ч. ПДВ 128039,22 грн.), яка підписана ОСОБА_2 , а не тією ж самою особою, яка підписувала видаткову накладну від 28.12.2019 р. № 904 ( ОСОБА_3 ) та до матеріалів справи позивачем не подано належних доказів настання за виписаною податковою накладною першої події виникнення податкових зобов`язань з ПДВ.

Враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, а також те, що в ході перевірки не було надано можливості обстежити виробничі складські приміщення, станом на 01.10.2023 числились залишки за даними балансу та оборотно-сальдових відомостей по рахунку 208 «Матеріали сільськогосподарського призначення» балансовою вартістю 486503,10 грн. (ПДВ 97300,62 грн.), які не були виявлені нестачах у попередніх інвентаризаціях у 2021, 2022 роках, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки податкового органу про неможливість підтвердження факту використання вищевказаних матеріалів та продукції за господарським призначенням, в межах господарської діяльності підприємства.

У ході проведення перевірки податковим органом також встановлено, що між ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» в особі споживача та ТОВ «Яковлівські Лани» як субспоживача було укладено договір від 01.07.2022 року № 0107-Е про відшкодування витрат за використання електроенергії, за умовами якого споживач здійснює оплату комунальних послуг за електроенергію, а субспоживач здійснює відшкодування витрат за електроенергію використану для потреб військової частини.

За період з 01.07.2022 по 31.07.2023 ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» було використано 110533,836 кВт. год. електроенергії на загальну суму 648644,05 грн., у т.ч. ПДВ 108107,36 грн. Використана електроенергія була включена до складу податкового кредиту.

Згідно з п. 3.1.2 договору передбачено надання субспоживачу актф приймання-передавання та розрахунків сум відшкодування вартості спожитих комунальних послуг Споживачем.

Разом з тим, у ході проведення перевірки встановлено, що акти приймання-передавання та розрахунки сум відшкодування вартості спожитих комунальних послуг ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» не складались, відповідно податкові накладні на відшкодування витрат за використану електроенергію не реєструвались та не були включені до складу податкових зобов`язань, в порушення підпункту «г», пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, не нараховано податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Кодексу, та не складено і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені Кодексу для такої реєстрації, зведені податкові накладні за товарами, необоротними активами придбаними з податком на додану вартість у постачальників (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 Кодексу), на загальну суму 648644,05 грн., сума ПДВ з яких складає 108107,36 грн.

На спростування висновків податкового органу в цій частині позивач посилався на те, що Договором від 01 липня 2022 № 0107-Е Про відшкодування витрат за використану електроенергію в п. 1.1 передбачено, що «Субспоживач відшкодовує витрати за електричну енергію використану для потреб військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на період фактичного розміщення особового складу та майна військової частини НОМЕР_1 на території та в приміщеннях Субспоживача, з урахуванням фактичних витрат Споживача». Договір укладено до 31 грудня 2023 року включно з автоматичним продовженням дії договору в разі продовження фактичного розміщення особового складу та майна військової частини НОМЕР_1 на території та в приміщеннях Субспоживача (п. 6.1. Договору). Періодичність нарахування сум відшкодування не визначена та може відбуватись одноразово за період дії Договору.

Надаючи оцінку цим доводам позивача, суд зазначає, що у межах спірних правовідносин позивач формував податковий кредит з ПДВ в операціях з отримання електричної енергії за подією виписування податкової накладної постачальником, а податкові зобов`язання з ПДВ за операціями з постачання усієї отриманої електроенергії ТОВ Яковлівські лани (що зумовлено відсутністю власних джерел споживання електроенергії у межах власної господарської діяльності з діловою метою) протягом спірних правовідносин взагалі не визначав, в той час як згідно з п. 3.1.2 Договору № 0107-Е передбачалося, що споживач електричної енергії зобов`язується надавати Субспоживачу акти приймання-передавання та розрахунки сум відшкодування вартості спожитих комунальних послуг Споживачем.

Тобто, обґрунтованим є висновок контролюючого органу про те, що ця норма вказує на періодичний характер складання відповідних актів прийманняпередавання послуг з компенсації вартості спожитої електроенергії, проте починаючи з 01 липня 2022 року до моменту перевірки вказані дії не вчинялись позивачем.

Також з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем надавалися копії документів стосовно обставин передача майна від заявника ТОВ Агрофірма Яковлівська до ТОВ Яковлівські лани.

Так, у виписаній заявником ТОВ Агрофірма Яковлівська на адресу ТОВ Яковлівські лани видатковій накладній від 28.07.2017 р. № 1 вказуються наступні товари: комп`ютер вартістю 5.500,00 грн., МФУ Canon вартістю 2.300,00грн., жатка валкова ЖВП-4,9 вартістю 10.500,00 грн., жатка кукурудзяна вартістю 14.000,00 грн., жниварка Moresil вартістю 88.600,00 грн., косарка ротаційна вартістю 16.100,00 грн., культиватор Case вартістю 26.500,00 грн., навантажувач швидкоз`ємний ПБМ-800-0 вартістю 32.000,00 грн., ОВС-25 вартістю 61.100,00 грн., підбирач Case вартістю 6.900,00 грн., пристрій для збирання ріпаку Case вартістю 9.800,00 грн., а всього товарів на 327960,00грн. (у т.ч. ПДВ 54600,00 грн.). (т. 4 а.с. 134).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження укладення окремих письмових правочинів.

Доказів вчинення за цією подією правочину у вигляді окремого письмового договору заявником до матеріалів справи не подано.

При цьому, як було встановлено судом першої інстанції, видаткова накладна від 28.07.2017 р. № 1 і від імені ТОВ Агрофірма Яковлівська, і від імені отримувача ТОВ Яковлівські лани підписана однією і тією ж фізичною особою, а саме: ОСОБА_1 .

Крім того, у виписаній ТОВ Агрофірма Яковлівська на адресу ТОВ Яковлівські лани податковій накладній від 28.07.2017 р. № 2 вказуються наступні товари: комп`ютер вартістю 5.500,00 грн., МФУ Canon вартістю 2.300,00 грн., жатка валкова ЖВП-4,9 вартістю 10.500,00 грн., жатка кукурудзяна вартістю 14.000,00 грн., жниварка Moresil вартістю 88.600,00 грн., косарка ротаційна вартістю 16.100,00 грн., культиватор Case вартістю 26.500,00 грн., навантажувач швидкозємний ПБМ-800-0 вартістю 32.000,00 грн., ОВС-25 вартістю 61.100,00 грн., підбирач Case вартістю 6.900,00 грн., пристрій для збирання ріпаку Case вартістю 9.800,00 грн., а всього товарів на 327.960,00 грн. (у т.ч. ПДВ 54.600,00 грн.). (т. 3 а.с. 69-70).

Разом з тим, вказана податкова накладна підписана не керівником ТОВ Агрофірма Яковлівська, тобто не ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 .

Також судом встановлено, що у виписаній ТОВ Агрофірма Яковлівська на адресу ТОВ Яковлівські лани видатковій накладній від 16.10.2017р. №2 згадані наступні товари: дисковий чизель вартістю 10.000,00 грн., жатка валкова причіпна вартістю 5.000,00 грн., культиватор вартістю 5.000,00 грн., мульчирувач вартістю 12.500,00 грн., сівалка Jon Deer вартістю 10.000,00грн., сівалка Kinze вартістю 12.500,00 грн., трактор К-750 вартістю 20.000,00 грн., Трактор Беларус МТЗ-82.1 вартістю 10.000,00 грн., ВАЗ 21070 вартістю 10.000,00 грн., ВАЗ 21214 вартістю 10.000,00 грн., вологомір вартістю 1.000,00 грн., навігаційний прилад Etex 10 вартістю 1.000,00 грн., температурний датчик вартістю 600,00 грн., електричний рахівник вартістю 200,00 грн., копіювальний апарат вартістю 2.000,00грн., ноутбук Тошіба вартістю 2.000,00 грн., а всього товарів на 134.280,00 грн. (у т.ч. ПДВ 22.380 грн.) (т. 4 а.с. 135).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження укладення окремих письмових правочинів.

При цьому, видаткова накладна від 16.10.2017 р. № 2 і від імені ТОВ Агрофірма Яковлівська, і від імені отримувача ТОВ Яковлівські лани підписана однією і тією ж фізичною особою, а саме: ОСОБА_1 .

Крім того, у виписаній ТОВ Агрофірма Яковлівська на адресу ТОВ Яковлівські лани податковій накладній від 16.10.2017р. № 1 вказуються наступні товари: дисковий чизель вартістю 10.000,00 грн., жатка валкова причіпна вартістю 5.000,00 грн., культиватор вартістю 5.000,00 грн., мульчирувач вартістю 12.500,00 грн., сівалка Jon Deer вартістю 10.000,00 грн., сівалка Kinze вартістю 12.500,00 грн., трактор К-750 вартістю 20.000,00 грн., Трактор Беларус МТЗ-82.1 вартістю 10.000,00грн., ВАЗ 21070 вартістю 10.000,00 грн., ВАЗ 21214 вартістю 10.000,00 грн., вологомір вартістю 1.000,00 грн., навігаційний прилад Etex 10 вартістю 1.000,00 грн., температурний датчик вартістю 600,00 грн., електричний рахівник вартістю 200,00 грн., копіювальний апарат вартістю 2.000,00 грн., ноутбук Тошіба вартістю 2.000,00 грн., а всього товарів на 134.280,00 грн. (у т.ч. ПДВ 22.380 грн.) (т. 3 а.с. 67-68).

При цьому, вказана податкова накладна підписана не керівником заявника ТОВ Агрофірма Яковлівська (тобто не ОСОБА_1 ), а ОСОБА_4 .

У виписаній ТОВ Агрофірма Яковлівська на адресу ТОВ Яковлівські лани видатковій накладній від 16.10.2018 р. № 1 згадані наступні товари: зчіпка боронувальна вартістю 3.694,15 грн., ковш 0,8 м.куб. вартістю 3.626,60 грн., ковш 1,5 м.куб. вартістю 6.861,07 грн., оприскувач вартістю 36.268,85 грн., пристосування для збору соняшника вартістю 1.010,61 грн., сівалка Great Plains вартістю 5.500,00 грн., трактор Беларус-892 вартістю 37.668,75 грн., а всього товарів на 113.556,04 грн. (у т.ч. ПДВ 18.926,01 грн.). (т. 5 а.с. 111).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження укладення окремих письмових правочинів.

Видаткова накладна від 16.10.2017 р. № 2 і від імені ТОВ Агрофірма Яковлівська, і від імені отримувача ТОВ Яковлівські лани підписана однією і тією ж особою, а саме: ОСОБА_1 .

У виписаній ТОВ Агрофірма Яковлівська на адресу ТОВ Яковлівські лани податковій накладній від 16.10.2018 р. № 2 вказуються наступні товари: зчіпка боронувальна вартістю 3.694,15 грн., ковш 0,8 м.куб. вартістю 3.626,60 грн., ковш 1,5 м.куб. вартістю 6.861,07 грн., оприскувач вартістю 36.268,85 грн., пристосування для збору соняшника вартістю 1.010,61 грн., сівалка Great Plains вартістю 5.500,00 грн., трактор Беларус-892 вартістю 37.668,75 грн., а всього товарів на 113.556,04 грн. (у т.ч. ПДВ 18.926,01 грн.). (т. 5 а.с. 112).

Вказана податкова накладна підписана керівником ТОВ Агрофірма Яковлівська (тобто ОСОБА_1 ).

Загальна вартість товарів за переліченими вище документами складає 575796,04 грн.

Також судом встановлено, що 03.03.2023 р. на рахунок підприємства позивача в установі банку від ТОВ Яковлівські лани надійшли кошти у сумі 426296,04 грн. (у т.ч. ПДВ 71049,34 грн.), які не були визначені якості об`єкту справляння ПДВ (т. 4 а.с. 90).

Згідно із складеним між ТОВ Яковлівські лани в особі директора ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма Яковлівська в особі головного бухгалтера Олега Кравця, обіг коштів між указаними суб`єктами господарювання із призначенням платежу поворотна фінансова допомога складає: 1114200,00 грн., 330450,00 грн., 40800,00 грн., 22100,00 грн., 78100,00 грн., а платіж 03.03.2023р. у сумі 426296,04 грн., кваліфікований у якості оплати за договором купівлі-продажу техніки. (т. 4 а.с. 145-146).

З матеріалів справи судом встановлено, що до перевірки надано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2023-03.03.2023, в якому наведена наступна інформація:

- документ - договір купівлі-продажу транспортних засобів, с.г. техніки;

- сальдо початкове ТОВ «Яковлівські Лани» - Кт 426 296,04 грн;

- сальдо початкове ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» - Дт 426 296,04 грн;

- 03.03.2023- оплата (120 від 03.03.2023) на суму 426 296,04 грн;

- обороти по договору - 426 296,04 грн;

- сальдо на кінець - 0 грн.

Разом з тим, як було встановлено під час проведення перевірки та позивачем не спростовано, що згідно даних ЄРПН з 01.01.2021 по 27.11.2023 не встановлено відображення у податкових зобов`язанням реалізації транспортних засобів, с/г техніки ТОВ «Яковлівські Лани». Тобто, в цій частині не можливо підтвердити існуюче початкове сальдо у сумі 426296,04 грн., у зв`язку з чим висновки відповідача в цій частині є обґрунтованими.

З матеріалів справи судом також встановлено, що у спірних правовідносинах ТОВ Агрофірма Яковлівська на формування податкового кредиту з ПДВ у господарських операціях з ТОВ Полтава-Сад було віднесено - 9039,39грн. з господарськими операціями з надання послуг стосовно зберігання майна.

За висновками податкового органу, за період з 01.06.2022 по 30.09.2022 ТОВ Агрофірма Яковлівська сплатила за відповідальне зберігання с/г продукції (Зберігання (Кукурудза 3 клас кормові потреби), Зберігання (Гірчиця) на загальну суму 54236,29 грн. ПДВ 9039,39 грн., які згідно з наданими до суду документами були перевезені на відповідальне зберігання ТОВ Полтава-Сад згідно договору на підставі видаткової накладної № 1 від 30.09.2022 та ТТН № ВП1 від 30.09.2022, № ВП2 від 03.10.2022, № ВП4 від 04.10.2022, № ВП5 від 05.10.2022, № ВП6, від 06.10.2022, № ВП7 від 07.10.2022, № ВП8 від 08.10.2022, №ВП9 від 11.10.2022, № ВП10 від 12.10.2022, № ВП11 від 13.10.2022, № ВП12 від 14.10.2022, № ВП13 від 17.10.2022, № ВП14 від 18.10.2022, № ВП15 від 19.10.2022, № ВП16 від 20.10.2022, № ВП17 від 21.10.2022, № ВП18 від 24.10.2022, № ВП20 від 26.10.2022, № ВП19 від 25.10.2022, № ВП21 від 27.10.2022.

Разом з тим, як було правильно встановлено судом першої інстанції, долученими до матеріалів справи копіями товарно-транспортних накладних фізичне переміщення товару від ТОВ Яковлівське до ТОВ Полтава-Сад здійснювалось за відсутності будь-яких письмових домовленостей за усним рішенням засновників ТОВ Агрофірма Яковлівське та ТОВ Полтава-Сад із безоплатним використанням транспортних засобів ТОВ Полтава-Сад.

В свою чергу, згідно з виписками про рух коштів на рахунках заявника в установах банків ТОВ Яковлівські лани та ТОВ Полтава-Сад регулярно перераховують у власність позивача безготівкові кошти у якості поворотної фінансової безвідсоткової допомоги (т. 4 а.с. 49-95).

Враховуючи відсутність первинної документації на момент проведення документальної позапланової перевірки, суд вважає обґрунтованими висновки податкового органу про неможливість підтвердження реальності здійснення господарських операцій ТОВ «Агрофірма «Яковлівська» та підприємствами - постачальниками у звітні періоди декларування з 01.06.2022 по 30.09.2022, а також про можливість підтвердження правомірності включення у звітному періоді декларування з 01.06.2022 по 30.09.2022 до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 9039,00 грн.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції, не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної та зареєстрованої податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Водночас норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкових вигод, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 24.05.2022 у справі № № 640/11594/21.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень було забезпечено дотримання вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки викладені в акті перевірки висновки контролюючого органу відповідають обсягу поданих заявником до перевірки документів, ураховують реальні чинники здійснення заявником господарської діяльності, внаслідок чого прийняті ним податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Яковлівська" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 по справі № 520/9473/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов
Повний текст постанови складено 17.02.2025 року