Справа № 300/4942/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 300/4942/24 пров. № А/857/31524/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2024р. в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській обл. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення порядку ведення обліку товарних запасів (суддя суду І інстанції: Кафарський В.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 29.10.2024р., м.Івано-Франківськ; дата складання повного рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

20.06.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» позивач Фізична особа-підприємець /ФОП/ ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем Головним управлінням /ГУ/ ДПС в Івано-Франківській обл. податкове повідомлення-рішення № 006539/0706 від 12.03.2024р. щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення порядку ведення обліку товарних запасів в розмірі 1425483 грн.; судові витрати покласти на відповідача (а.с.1-6).

Згідно ухвали суду від 25.06.2021р. вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними матеріалами справи (а.с.20-21).

Відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2024р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.102-117).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ФОП ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити (а.с.120-125).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач не представив належних і допустимих доказів про наявність підстав для проведення фактичної перевірки відповідно до приписів пп.80.2.2 та 80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу /ПК/ України. Також відповідач фактично зменшив терміни проведення спірної перевірки, що не передбачено діючим податковим законодавством.

Окрім цього, під час проведення перевірки представник позивача надав Форму обліку та накладні на внутрішнє переміщення, що підтверджують облік товарів, які знаходилися в місці продажу на момент перевірки. Також до заперечень на акт перевірки позивач представив документи про походження реалізованого товару. Сума залишку товарів в розмірі 1425483 грн. не підтверджена відповідачем належним чином.

Відповідач ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.146-153).

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 зареєстрований 10.06.2020р. як фізична особа-підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. та є платником податків і зборів, установлених законом. ФОП ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність з реалізації ювелірних виробів в магазині за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача визначено: 47.77 Роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами в спеціалізованих магазинах (а.с.7).

Позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування (ІІІ група), є платником єдиного податку за ставкою 5 відсотків, веде облік доходів і товарних запасів.

13.02.2024р. у проміжку часу з 14 год. 56 хв. до 16 год. 35 хв. відповідно до наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. № 371-п від 13.02.2024р. та на підставі направлень №№ 667, 668 від 13.02.2024р. проведена фактична перевірка магазину за адресою: АДРЕСА_2 , де ФОП ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність. За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт фактичної перевірки № 3153/09/15/РРО/ НОМЕР_1 від 13.02.2024р. (а.с.39-41, 42-45).

Під час фактичної перевірки працівниками контролюючого органу проведено контрольну розрахункову операцію, у ході якої придбано ікону по ціні 3576 грн. в цій частині порушень вимог податкового законодавства не виявлено; при продажу товару продавцем видано касовий чек встановленої форми та змісту, операція з продажу зареєстрована за допомогою РРО (Т.1. а.с.8, 198).

Разом з тим, контролюючим органом встановлені порушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації; здійснення продажу товарів, які не обліковані за встановленою формою в установленому порядку.

Зокрема, до перевірки надано роздруковану електронну форму обліку, однак не представлено первинні бухгалтерські документи (їх копії), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу в магазині за адресою: АДРЕСА_2 . Вибірковою перевіркою встановлено, що вартість товарів, не облікованих в установленому порядку, становить 1425483 грн. (додаток № 3 до акту перевірки) (а.с.46-47).

Не погодившись з висновками перевірки, позивач подав до ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. заперечення на Акт перевірки, однак згідно листа відповідача № 2434/6/09-19-07-06 від 07.03.2024р. в їх задоволенні відмовлено (а.с.11-13, 62-65, 66).

За результатами фактичної перевірки, на підставі Акту № 3153/09/15/РРО/ НОМЕР_1 від 13.02.2024р. відповідач ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. виніс податкове повідомлення-рішення № 006539/0706 від 12.03.2024р., яким за порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.12 ст.3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995р. «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями), наказу Міністерства фінансів України № 496 від 03.09.2021р. «Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку», до нього застосовано штраф на суму 1425483 грн. (а.с.14-15).

Сума штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1425483 грн. викладена у відповідному розрахунку до податкового повідомлення-рішення (зворот а.с.15).

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ДПС України, однак рішенням № 16756/6/99-00-06-03-02-06 від 05.06.2024р. скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. № 006539/0706 від 12.03.2024р. - без змін (а.с.67-70, 72-74).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду порушень з боку контролюючого органу при здійсненні перевірки позивача та оформленні його результатів не встановлено.

Окрім цього, на час проведення спірної перевірки і подання скарги підтверджуючі документи щодо товарів, які перебували на реалізації в магазині, позивач надав частково, зокрема, представив роздруковану електронну форму обліку, однак не надано первинні документи чи їх копії, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу на загальну суму вартості товарів за цінами реалізації станом на 13.02.2024р. в сумі 1425483 грн.

Відсутність первинних документів щодо походження товару підтверджено уповноваженою особою позивача, за присутності якої здійснювалась перевірка.

Отже, під час проведення фактичної перевірки було встановлено факт знаходження у місці торгівлі товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, суперечать нормам матеріального права та не відповідають фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Згідно з п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (пп.62.1.3. п.62.1 ст.62 ПК України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами пп.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

В силу вимог п.80.1, пп.80.2.2., 80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 81.1 ст.81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У постанові Верховний Суд від 21.02.2020р. у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок про те, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021р. у справі №816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Тобто, у разі якщо підставами позову, щодо протиправності податкових повідомлень - рішень, є порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо призначення та проведення перевірки, то суди повинні надавати правову оцінку таким підставам (доводам) в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень (податкових повідомлень - рішень), прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Згідно п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Отже, вказані норм законодавства свідчать про те, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки (в цій справі здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, як окрема підстава передбачена пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України) та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Як встановлено під час судового розгляду, фактична перевірка позивача проведена на підставі наказу ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. № 371-п від 13.02.2024р. та направлень на проведення перевірки №№ 667, 668 від 13.02.2024р.

При цьому, в цих документах відповідач визначив об`єкт та мету перевірки, зазначив строк її проведення.

Також на вказаних направленнях на проведення перевірки зазначено особу, якій були пред`явлені наказ і направлення на проведення перевірки (продавець-консультант ОСОБА_2 ) та міститься її власноручний підпис, чим підтверджується вручення їй такого наказу і направлень.

Звідси, уповноваженою особою ФОП ОСОБА_1 було допущено посадових осіб відповідача до перевірки, будь-яких заперечень щодо їх допуску не заявлено.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 21.01.2021р. у справі № 460/1239/19 вказав, що незазначення підстав у наказі на проведення перевірки не свідчить про незаконність наказу або перевірки, оскільки відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.

Також згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 03.11.2022р. у справі № 320/8042/21, згідно з положеннями п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством в сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З урахуванням наведеного, під час проведення перевірки посадові особи контролюючого органу дотримались порядку її проведення, що вказує на наявність правових та фактичних підстав для проведення спірної перевірки, а тому доводи позивача у цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

Листом ДПС України № 1103/7/99-00-07-04-02-07 від 12.01.2024р. повідомлено, зокрема, 1 відповідача, про можливе порушення законодавства, серед іншого, позивачем у магазині за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.37-38).

Отже, отримання від ДПС України інформації про можливі порушення позивачем законодавства щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій може бути самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання.

В наказі ГУ ДПС у Івано-Франківській області № 371-п від 13.02.2024р. не міститься покликання на вказаний лист як на фактичну підставу для проведення відповідної перевірки, однак під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Окрім того, у дослідженому випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій).

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 12.08.2021р. у справі № 140/14625/20, від 10.04.2020р. у справі № 815/1978/18, від 05.11.2018р. у справі № 803/988/17, від 20.03.2018р. у справі № 820/4766/17 і від 22.05.2018р. у справі № 810/1394/16.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушень з боку контролюючого органу при здійсненні перевірки позивача та оформленні його результатів.

З приводу правомірності прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення № 006539/0706 від 12.03.2024р., яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкції у розмірі 1425483 грн. за порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, колегія суддів вказує на наступне.

Згідно позиції відповідача в розглядуваному випадку позивач допустив порушення, яке полягає в недотриманні позивачем встановленого порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійсненні продажу необлікованих товарів.

При цьому, під час проведення перевірки ревізорам надано роздруковану електронну форму обліку, однак не представлено первинні бухгалтерські документи (їх копії), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходилися в місці продажу в магазині за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Бельведерська, буд.2.

Спірні правовідносини регламентовані приписами Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995р. «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі - Закон № 265/95-ВР), що визначають правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій /РРО/ та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції, серед іншого, зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

В силу приписів ст.20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб підприємців, у тому числі платників єдиного податку затверджений наказом Міністерства фінансів України № 496 від 03.09.2021р.

Зазначений Порядок визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначені терміни, які вживаються у таких значеннях:

документи, які підтверджують облік та походження товарів Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку, та первинні документи;

первинні документи опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про:

найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП;

місце продажу (господарський об`єкт) стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, де здійснюються розрахункові операції під час продажу товарів (надання послуг);

місце зберігання стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, земельна ділянка, де зберігаються товарні запаси, що належать ФОП;

товарні запаси сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).

Розділом II Порядку № 496 встановлено порядок ведення обліку товарних запасів. Зокрема, облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.

Первинні документи, на підставі яких внесені записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.

Форма обліку має містити зазначені в довільному порядку дані ФОП: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки ФОП або серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті, податкова адреса, назва та адреса місця продажу (господарського об`єкта) або місця зберігання, в межах якого ведеться облік. Для паперової форми обліку зазначені дані мають міститися на титульному аркуші.

Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах. Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено.

Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.

З урахуванням викладеного, позивач ФОП ОСОБА_1 під час здійснення господарської діяльності з реалізації ювелірних виробів в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , зобов`язаний забезпечувати ведення обліку товарних запасів.

Під час проведення перевірки продавець-консультант магазину надав ревізорам роздруковану електронну форму обліку, до змісту якої податковий орган не висловлював зауважень (а.с.61 і на звороті).

Разом з тим, відповідно до представленої форми визначено первинними документами виключно накладні на внутрішнє переміщення, а отримувачем товару зазначено ФОП ОСОБА_1 .

Накладні на внутрішнє переміщення товарів були представлені ревізорам під час проведення перевірки, однак такі не враховано останніми, що стверджується змістом акта перевірки, пояснення продавця-консультанта (а.с.48).

З огляду на вказані обставини, позивач дійсно надав роздруковану електронну форму обліку та документи, на підставі яких вона була сформована; вказані документи підтверджували ведення обліку товарних запасів в місці їх реалізації.

В подальшому під час надання заперечень на Акт фактичної перевірки (вхідна дата відповідача 26.02.2024р.), подання скарги на податкове повідомлення-рішення (дата здачі органу поштового зв`язку 01.04.2024р.) суб`єкт господарювання надав копії первинних документів щодо придбання товарів, що стверджується визначеними додатками до заперечення на акт перевірки (додаток на 27 аркушах - а.с.11-13) та до скарги на податкове повідомлення-рішення (додаток на 52 аркушах - а.с.67-69).

Зазначені первинні документи долучені до матеріалів судової справи (а.с.59-60, 96-97), під час судового розгляду будь-яких зауважень до цих документів відповідач не навів.

Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно з приписами п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Таким чином, позивач скористався визначеним механізмом представлення податковому органу додаткових первинних документів, яких не було надано під час фактичної перевірки; в силу прямої вимоги закону такі документи повинні враховуватися відповідачем під час розгляду ним питання про прийняття рішення за результатами перевірки.

Водночас, будь-яких доказів розгляду та врахування/відхилення цих документів податковий орган не представив; також під час судового розгляду причини неврахування цих документів відповідач не навів.

Оцінюючи в сукупності викладені обставини, колегія суддів вважає, що відповідач не довів належними і допустимими доказами факт порушення позивачем вимог п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР; в свою чергу, позивач під час проведення перевірки надав докази ведення обліку товарних запасів, після завершення перевірки вжив легітимних заходів для доведення до податкового органу первинних документів щодо придбання товарів.

Звідси, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до задоволення.

Отже, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

З огляду на результат апеляційного розгляду та в силу приписів ст.139 КАС України апеляційний суд змінює розподіл судових витрат, при цьому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Івано-Франківській обл. на користь ФОП ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 11403 грн. 86 коп. (а.с.8) та апеляційної скарги в розмірі 17105 грн. 80 коп. (а.с.128, 138); всього: 28509 грн. 66 коп.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.10.2024р. в адміністративній справі № 300/4942/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській обл. податкове повідомлення-рішення № 006539/0706 від 12.03.2024р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 1425483 (один мільйон чотириста двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят три) грн. за порушення порядку ведення обліку товарних запасів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській обл. (76018, Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності, буд.20, код ЄДРПОУ ВП 43968084) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 11403 грн. 86 коп. та апеляційної скарги в розмірі 17105 грн. 80 коп.; всього: 28509 (двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`ять) грн. 66 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного судового рішення: 18.02.2025р.