Справа № 552/8513/24
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8513/24
Провадження 2-а/552/16/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.02.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їхні представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Артеменко Альона Олександрівна,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

представник відповідача Денисенко Валерія Юріївна,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

представник відповідача Шутько Андрій Володимирович,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовна заява обґрунтована тим, що він перебуває на військовому обліку, як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З мобільного за стосунку «Дія», 26.11.2024 року, позивачу стало відомо, що відносно нього відкрито два виконавчих провадження №76538794 та №76538879 у Полтавському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Вказував, що 27.11.2024 року, ознайомившись у виконавчій службі з матеріалами виконавчого провадження №76538879, він дізнався, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову №1013 від 07.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення. Вказаною постаново неправомірно встановлено начебто вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі найвищої санкції статті 25500 грн.

Згідно постанови №1013 від 07.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, ОСОБА_1 28.07.2024 року не з`явився за повісткою від 26.07.2024 року, 07.10.2024 року відмовився від проходження військоволікарської комісії. Своїми діяннями ОСОБА_1 порушив абз.4 ч.10 ч.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за що передбачена адміністративна відповідальність визначена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та такою, що не ґрунтується на законі, винесена без дослідження всіх фактичних обставин справи та доказів, а тому повинна бути скасована, оскільки в його діях не було допущено порушень вимог абз.4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена адміністративна відповідальність визначена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Окрім того, зазначив, що він у період з 06.10.2024 по 14.10.2024 року, перебував у ІНФОРМАЦІЯ_7 та 06.10.2024 року пройшов процедуру уточнення військовооблікових даних, а також пройшов військоволікарську комісію, але в подальшому коли його повезли в навчальні центри, його відмовилися брати на баланс у військовій частині, оскільки він має хронічні невиліковні хвороби, в подальшому його декілька разів возили в наступні навчальні центри, але згодом повернули назад до ІНФОРМАЦІЯ_6 та надали повістку на відправку на 20.10.2024 року.

Також зазначив, що на скарги адвоката, за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_6 до ІНФОРМАЦІЯ_6 було проведено службове розслідування за результатами якого надано відповідь №5/240621 від 01.11.2024 року, що в ході проведення службової перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 06.10.2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , пройшов процедуру уточнення військовооблікових даних, в ході якої було встановлено відсутність підстав для відстрочки від призову під час мобілізації, а також пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої був визнаним придатним до військової служби. З даної відповіді вбачається і підтверджується той факт, що позивач ще 06.10.2024 року був направлений та пройшов військоволікарську комісію, за результатами якої був визнаний придатним.

В подальшому після звернень адвоката Косенко Ю.І. вручили повістку на відправку на 20.10.2024 року з якої також, можна вважати, що військовозобов`язаний пройшов військоволікарську комісію.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 , відмовився від отримання примірника постанови в присутності свідків, але позивачу взагалі не було відомо про розгляд та винесення даної постанови.

Тому позивач просив суд скасувати постанову № 1013 від 07.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 25 500 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Понесені судові витрати покласти на відповідача.

19 грудня 2024 року до суду від представник позивача ОСОБА_1 Артеменко А.О. надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої до участі у справі в якості другого відповідача залучено ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2024 відкрито провадження в даній справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив.

У відзиві посилався на те, що позивач отримав повістку, за якою 28.07.2024 року повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 на уточнення військово-облікових даних/проходження ВЛК.

Зазначив, що у середині серпня інформацію щодо ОСОБА_1 було подано до органів Національної поліції України для внесення до інформативно - комунікаційної системи «Розшук». 07.10.2024 року ОСОБА_1 органами Національної поліції України було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де щодо нього була складена постанова №1013 про притягнення до адміністративної відповідальності за неявку за повісткою та порушення підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, що є додатком 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року.

Вказав, що під час складання постанови було допущено орфографічні помилки, особа притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку за неявку за повісткою, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.210 КУпАП.

Також, 08.10.2024 року на ОСОБА_1 було складено другу постанову №1018 за відмову від проходження медичного огляду військоволікарською комісією, чим вчинив порушення правил військового обліку в особливий період.

У позові ОСОБА_1 вказує, що медичний огляд військоволікарською комісією він пройшов 06.10.2024 року, хоча в довідці та картці обстеження та медичного огляду зазначено, що ВЛК він пройшов 10.10.2024 року, тобто постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності складена з дотриманням норм чинного законодавства та без порушення порядку її розгляду. У додатках ОСОБА_1 не додає доказів того, що медичний огляд ВЛК був пройдений саме 06.10.2024 року.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив.

У відзиві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 є неналежним відповідачем, оскільки оскаржувана позивачем постанова винесена ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 не приймав будь яких управлінських рішень у адміністративній справі, а тому вважає, що їх безпідставно залучено до участі в цій справі.

Окрім того, зазначив, що позивач отримав повістку згідно якої повинен був з`явитись 28.07.2024 року, однак в зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився про причини неявки не повідомив. Отже, протокол відповідно до ст.258 КУпАП може не складатись так як позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце виклику, але не з`явився без поважних причин та не повідомив причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Зазначив, що позивач посилався на те, що щодо нього будо винесено дві постанови №1013 від 07.10.2024 року та №1018 від 08.10.2024 року за одне й те саме правопорушення. Постановою №1013 від 07.10.2024 року позивача було притягнуто до відповідальності за те, що позивач отримав повістку згідно якої повинен був з`явитись 28.07.2024 року, однак в зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Та постановою №1018 від 08.10.2024 року притягнуто до відповідальності за те, що відмовився від проходження ВЛК. Таким чином, він правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 07 жовтня 2024 року за №1013 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 25500 грн. (а.с. 16).

Відповідно до вказаної постанови військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 28.07.2024 року не з`явився за повісткою від 26.07.2024 року, 07 жовтня 2024 року відмовився від проходження військоволікарської комісії. Своїм діянням ОСОБА_1 порушив абз.4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за що передбачена адміністративна відповідальність визначена ч.3 ст.210-1 КУпАП. Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 відсутня. Обставини, що обтяжують відповідальність: відсутні. Враховуючи, що в Україні діє особливий період (воєнний стан), діяння ОСОБА_1 підпадають під дію ч.3 ст.210-1 КУпАп.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 17000 грн. до 25500 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На території України особливий період розпочався 17.03.2014 року відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію».

Аналізуючи поняття «особливий період», визначене в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законі України «Про оборону України» особливий період охоплює період мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до абз. 3 ст. 4 «Про оборону України» з моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

На разі в Україні, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, введено правовий режим воєнного стану, який є результатом фактичного початку воєнних дій, та який продовжено.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Заперечуючи проти позову відповідачі посилаються на те, що під час складання постанови було допущено орфографічні помилки, позивач притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку за неявку за повісткою 28.07.2024 року.

Однак, позивача не було повідомлено належним чином про наявність помилки у даній постанові, адже помилка повністю змінює суть правопорушення та позбавляє позивача обрати належний спосіб захисту своїх прав, а тому суд вирішує справу саме за даними, які були вказані в оскаржуваній постанові, а саме за відмову 07.10.2024 року від проходження військоволікарської комісії.

Із повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 від 01.11.2024 року №5/24061 вбачається, що в ході службової перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 06.10.2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , пройшов процедуру уточнення військовооблікових даних, в ході якої було встановлено відсутність підстав для відстрочки від призову під час мобілізації, а також пройшов військоволікарську комісію за результатами якої був визначеним придатним до військової служби. Відповідно до чинного законодавства про мобілізацію та мобілізаційний порядок, він був зарахований в команду та направлений до навчальних центрів, де його не прийняли, в подальшому отримав повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 20.10.2024 , по повістці не прибув (а.с. 19).

Надані відповідачами картка обстеження та медичного огляду на ім`я ОСОБА_1 , де зазначені медичні обстеження від 10.10.2024 року, та довідка військоволікарської комісії №6/22199 від 10.10.2024 року про проходження ОСОБА_1 медичного огляду ВЛК 10.10.2024 року, підтверджують завершення проходження ВЛК 10.10.2024 року, однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що 07.10.2024 року позивач відмовився від проходження ВЛК.

Окрім того, повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 від 01.11.2024 року №5/24061 підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 06.10.2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 та пройшов військоволікарську комісію за результатами якої був визначеним придатним до військової служби.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Але відповідачами не спростовано доводів позивача та не надано суду доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, доказів того, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувся з додержанням встановленого законом порядку, в тому числі з додержанням прав позивача.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не доведено беззаперечними доказами ту обставину, що ОСОБА_1 28.10.2024 року не з`явився за повісткою, а відповідно, не доведено наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови № 1013 від 07.10.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Судом також встановлено, що позивачем позов пред`явлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки він не є юридичною особою, він не є належним відповідачем у справі.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 154 від 23.02.2022, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, м. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином належним відповідачем у справі, до якого судом задоволено позовні вимоги, є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_9 необхідно відмовити.

На підставі викладеного позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 № 1013 від 07 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження в адміністративній справі закрити.

В задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 19.02.2025 року.

Головуючий О.А.Самсонова