Справа № 420/36410/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за о/р № НОМЕР_1 від 13.11.2024 р. про відмову ОСОБА_1 у нарахуванні перерахунку пенсії відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування протиправним та скасувати у повному обсязі; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком 20.05.2024 р. грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що стаття 115 Закону № 1058 визначає пенсійне забезпечення окремих категорій громадян і жодним чином не стосується нарахування та виплати при призначенні пенсії грошової допомоги у розмірі 10 місячних місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Від головного управління отримано лит, в якому розраховано загальний стаж позивача який становить 44 роки 6 місяців 6 днів, однак в ньому відсутні відомості про те, який період пенсійний орган не бере до уваги на посаді медичного працівника. Позивач має 35 років 00 місяців 20 днів медичного стажу, що дає йому право на отримання грошової допомоги.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник третьої особи просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що позивач не мав права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки станом на день призначення пенсії він не мав необхідних 35 років стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було прийняте рішення № 75 від 13.11.2024 про відмову у виплаті позивачу грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до частини е статті 55 Закону №1788 повинно бути виконано такі умови: 1) досягнення позивачем 55-річного віку 2) наявність станом на 01 жовтня 2017 року спеціального стажу роботи 26 років 6 місяців за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відтак, відповідно до чинного законодавства спеціальний стаж роботи обчислюється виключно станом на 01 жовтня 2017 року, при цьому позивач помилково враховує також стаж роботи після цієї дати, зокрема до 31.05.2024 включно. З урахуванням викладеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 75 від 13.11.2024 є обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм чинного законодавства України та Конституції України, а отже не підлягає скасуванню.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що станом на 19.05.2024 р. ОСОБА_1 : - досяг пенсійного віку 55 років; - мав страховий стаж - 35 років 00 місяців 20 днів, що дає законне право ОСОБА_1 на нарахування та виплаті йому, при призначенні пенсії за віком, грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування».

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що грошова допомога у розмірі десяти місячних пенсій виплачується виключно в момент першого призначення пенсії за умови наявності у чоловіків на день призначення пенсії 35 років стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення. На підставі долучених до заяви документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було здійснено розрахунок стажу позивача. Стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років склав 28 років 10 місяців 11 днів. З урахуванням вищезазначеного, позивач не мав права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки станом на день призначення пенсії він не мав необхідних 35 років стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення. Отже, рішення Управління від 13.11.2024 є правомірним. За результатами опрацювання встановлено, що на момент настання пенсійного віку позивач працює на посаді лікаря-епідеміолога відділу епідеміологічного нагляду в Подільському районному відокремленому підрозділі Одеського обласного центру контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України. Так, як Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України належить до закладу громадського здоров`я і не передбачений розділом 2. Охорона здоров`я Переліку № 909 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області 24.12.2024 переглянуто електронну пенсійну справу ОСОБА_1 та винесено рішення про відмову в перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 03 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20.05.2024 року (а.с. 10).

06 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, згідно п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 7-8, 53-55).

13 листопада 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення № 75, яким відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 9, 50).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191.

Згідно п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Відповідно до п. 4 Порядку № 1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. 5-7 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 визначено, що для спеціального стажу зараховується період роботи особи, які працювали у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є

державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад).

В постанові від 15 червня 2022 року по справі № 200/854/19-а Верховний Суд вказав, що суть грошової допомоги полягає в додатковій гарантії для працівників, які працювали в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Наявність такої гарантії спонукає осіб працювати саме в установах державної або комунальної форми власності і набувати необхідний стаж у зазначених установах. Основною умовою, з якою законодавець пов`язує наявність права на грошову допомогу, є факт роботи у відповідних закладах та на відповідних посадах, визначених статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», саме в день досягнення пенсійного віку. Зміст норми 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV дозволяє стверджувати, що у разі, якщо на день досягнення пенсійного віку особа не має відповідного спеціального стажу (для жінок 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин), то така особа може «відтермінувати» реалізацію свого права виходу на пенсію задля набуття спеціального стажу, необхідного для отримання грошової допомоги. Таке тлумачення зазначеної норми є цілком логічним. Особа продовжує працювати в установах державної або комунальної форми власності та погоджується отримувати пенсію з більш пізнього віку, а держава, в свою чергу, заохочує таких осіб додатковою соціальною гарантією.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 15.06.2022 року по справі №200/854/19-а вказав, що норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог: - станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; - пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили); - станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

З матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення № 75, яким відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 9, 50).

В рішенні № 75 від 13.11.2024 року зазначено, що згідно документів доданих до матеріалів електронної пенсійної справи,звернення № 562 від 30.08.2024, по якому винесено відмову у перерахунку пенсії, страховий стаж заявника на посаді, що дає прав на виплату грошової допомоги становить 28 років 10 місяців 11 днів, так як інших документів до звернення № 745 заявник не надав, йому відмовлено у перерахунку пенсії.

Так, відповідно до ст. 71 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX "Про адміністративну процедуру" письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин. Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону. У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення. Крім того, можливе викладення додаткових положень, визначених цією статтею.

Згідно ст. 72 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-IX "Про адміністративну процедуру" адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.

У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, оскаржуване рішення не містить посилання на будь-які відомості, які слугували підставою для прийняття рішення про відмову в у перерахунку пенсії відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та на підставі яких пенсійний орган дійшов висновку про відсутність у позивача станом на день звернення за призначенням пенсії страхового стажу 35 років, а також відомостей про те, який саме період роботи позивача, не врахований до страхового стажу для призначення грошової допомоги.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо того, що на момент настання пенсійного віку позивач працює на посаді лікаря-епідеміолога відділу епідеміологічного нагляду в Подільському районному відокремленому підрозділі Одеського обласного центру контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України, яке належить до закладу громадського здоров`я і не передбачений розділом 2. Охорона здоров`я Переліку № 909 Головним управлінням винесено рішення про відмову в перерахунку пенсії, оскільки оскаржуване рішення не містить будь-яких посилань на вказані обставини та з нього не можливо встановити, що саме період роботи на посаді лікаря-епідеміолога відділу епідеміологічного нагляду в Подільському районному відокремленому підрозділі Одеського обласного центру контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України не був врахований при вирішення питання про призначення та виплату позивачу грошової допомоги.

Разом з тим, Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України утворений за розпорядженням КМУ, наказом МОЗ України № 604 від 18.09.2015 року, та є правонаступником Державної установи "Одеський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України".

Згідно статуту Державної установи «Одеський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» установа є санітарно-профілактичним закладом охорони здоров`я, що заснований на державній власності та належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. Центр утворений з метою виконання функцій у сферах громадського здоров`я та санітарно-епідемічного благополуччя населення, біологічної безпеки та біологічного захисту у межах визначених Статутом та законодавством.

При цьому, відповідно до Переліку закладів охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ від 28.10.2002 №385 санітарно-профілактичний заклад є закладом охорони здоров`я.

В той же час, суд вважає неспроможним посилання позивача, що станом на 19.05.2024 р. ОСОБА_1 , зокрема, мав страховий стаж - 35 років 00 місяців 20 днів, що дає йому законне право на нарахування та виплату при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, оскільки основною умовою, з якою законодавець пов`язує наявність права на грошову допомогу, є факт роботи у відповідних закладах та на відповідних посадах, визначених статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перелік роботи в яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909.

В той же час, питання про призначення та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» належить до повноважень безпосередньо відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, який розглядав заяву від 06.11.2024 року та приймав оскаржуване рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 75 від 13.11.2024 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2024 року щодо нарахування та виплати грошової допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, адреса місцезнаходження: 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 75 від 13.11.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2024 року щодо нарахування та виплати грошової допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком станом на день її призначення, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, адреса місцезнаходження: 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук