Справа № 580/4005/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4005/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ТРОФІМОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Штульман І.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Черпака Ю.К.,

при секретарі судового засідання Заміхановській Д.В.,

за участю: Пасіченко К.П. - представника позивача ОСОБА_2;

ОСОБА_4 - представника відповідача військової частини НОМЕР_1 ,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2024 року ОСОБА_2 звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі - відповідач-2), з урахуванням уточненої позовної заяви від 08 травня 2024 року, просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), яка полягає у неповідомленні ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про безпосередню участь ОСОБА_2 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період перебування у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) у неприйнятті на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (із змінами) "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" наказу про призначення ОСОБА_2 додаткової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) інформацію про участь ОСОБА_2 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України";

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_2 ) розглянути прийняти на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (із змінами) "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" наказ про призначення ОСОБА_2 додаткової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року, ОСОБА_2 (надалі - апелянт) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. У підтвердження заявлених вимог апелянт посилається на видану йому 14 жовтня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 довідку №3220, в якій зазначено, що солдат ОСОБА_2 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 і приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у період: з 05 липня 2022 року до 31 липня 2022 року; з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року. Також апелянт зазначає, що в довідці №320 в якості підстави направлення позивача для участі у бойових діях на території Чернігівської області вказано два бойових накази Адміністрації державної прикордонної служби України: №104 гриф від 22 червня 2022 року та №106 гриф від 27 червня 2022 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року справу №580/4005/24 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) надано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що наказом начальника зазначеного центру від 04 липня 2022 року №237-вв позивача ОСОБА_2 було направлено для виконання бойових завдань у підпорядкування начальника зведеного відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону до окремого розпорядження. Згідно з окремими розпорядженнями з грифом, зведений відділ прикордонної служби (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону виконував завдання на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону АДРЕСА_1 . Наказом від 03 листопада 2022 року №384-вв на підставі розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України з 13 жовтня 2022 року позивач виконував завдання у складі зведеного відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону на ділянці НОМЕР_5 прикордонного загону. За спірний період виплата додаткової винагороди 70000 грн здійснювалась ОСОБА_2 у серпні 2022 року за липень 2022 року та в листопаді 2022 за жовтень 2022 року відповідно до наданої інформації з ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) та НОМЕР_5 прикордонного загону. У решті періодів виплата додаткової винагороди не здійснювалась у зв`язку з відсутністю в Головного центру інформації про участь позивача ОСОБА_2 в таких діях та заходах.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2025 року справу №580/4005/24 призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні, у відповідачів витребувано додаткові докази.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2025 року, на адресу суду апеляційної інстанції, через підсистему «Електронний суд», від відповідачів надійшли заяви про долучення додаткових матеріалів. При цьому, військова частина НОМЕР_1 зазначає, що на теперішній час в неї відсутні журнали бойових дій, за якими можливо було б провести перевірку наявної інформації про безпосередню участь ОСОБА_2 у бойових діях або заходах з серпня 2022 року по жовтень 2023 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Пасіченко К.П. підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача - 1, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 , колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за належне апеляційну скаргу задовольнити частково, мотивуючи це слідуючим.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26 травня 2022 року №267-ОС позивач ОСОБА_2 , як солдат, призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, зарахований до списків особового складу на посаду курсанта відділу підготовки молодших інспекторів центру підготовки молодших інспекторів.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04 липня 2022 року №237-вв "Про особовий склад (службові переміщення)" позивач ОСОБА_2 направлений для виконання бойових завдань у підпорядкування начальника зведеного відділу прикордонної служби (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону з 04 липня 2022 року до окремого розпорядження. Як підстава для наказу зазначене розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27 червня 2022 року №Ш/25-1359-Е.

12 вересня 2022 року НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України направив начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх.№з/1755-22-вх) довідку про військовослужбовців військових частин НОМЕР_6 та НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за серпень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_1 , де з покликанням на накази дск зазначені відомості про участь військовослужбовців для доплати до 100000 грн), до якої наявні відповідні копії рапортів, проте відомості щодо позивача для виплати (у бажаному позивачем розмірі) відсутні.

Розрахунковими листами підтверджується виплата позивачу у заявленому спірному періоді грошового забезпечення, серед якого додаткова грошова винагорода: у серпні 2022 року - 30000 грн, та 58709,68 грн за липень 2022 року; у вересні 2022 року - 30000 грн за серпень; у жовтні 2022 року - 30000 грн за вересень; у листопаді 2022 року - 30000 грн та 40645,16 грн за жовтень (а.с.129-130 т.1).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 листопада 2022 року №384-вв підтверджується, що позивач ОСОБА_2 вважається таким, що змінив місце перебування у відрядженні та прибув 13 жовтня 2022 року з ділянки НОМЕР_4 прикордонного загону на ділянку НОМЕР_5 прикордонного загону, з метою участі у виконанні бойових (спеціальних) завдань в межах зони (району) відповідальності угруповання, згідно з розпорядженнями Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року №Ш/25-2075-Е, від 07 жовтня 2022 року №Ш/25-2267-Е.

Листом від 05 грудня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням якнайшвидше надіслати на його адресу довідку про участь військовослужбовців Головного центру, які брали участь у бойових діях або заходах за жовтень 2022 року на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону відповідно до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168".

НОМЕР_4 прикордонний загін надав лист-відповідь від 07 грудня 2022 року №22/4992-22, в якому зазначив, що підрозділи Держприкордонслужби України, які знаходяться у межах Чернігівської та Сумських областей, не виконують бойові завдання на лінії зіткнення, тому підпункт 7 пункту 2 наказу від 30 липня 2022 року №392 до них не застосовується.

11 травня 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скерування ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку (у формі згідно з додатком 2 до Наказу №164) про його участь у бойових діях та виконанні завдань із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року до 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року до 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року до 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року до 12 жовтня 2022 року у складі військової частини НОМЕР_1 .

Листом від 26 травня 2023 року НОМЕР_4 прикордонний загін повідомив позивача, що списки, передбачені додатком 2 наказу Адміністрації ДПС України від 31 березня 2022 року №164-АГ на адресу військової частини НОМЕР_2 не направлялись. Довідка відповідно до додатку №1 пункту 3 наказу Адміністрації ДПС України від 31 березня 2022 року №164-АГ, видана 14 жовтня 2022 року за вих. №3220 керівництву військової частини НОМЕР_2 в одному примірнику, копія якої додавалась до заяви позивачем.

ОСОБА_2 , не погоджуючись із невиплатою йому грошової винагороди в повному розмірі за період з 01 серпня 2022 року до 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року до 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року до 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року до 12 жовтня 2022 року, звернувся до суду з цим позовом.

Спірним у даній справі є право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 гривень за період з 01 серпня 2022 року до 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року до 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року до 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року до 12 жовтня 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючого безпосередньо в районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25 березня 1992 року (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частин першої - третьої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Відповідно до Інструкції "Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за №854/32306, грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У виконання Постанови №168 (із змінами) та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям, Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 31 березня 2022 року №164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168" (далі - Наказ №164-АГ).

Пунктом 1 Наказу №164-АГ визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби, які проходять військову службу в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах) виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30000 гривень, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2 Наказу №164-АГ під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; з завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій, виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Пунктом 3 Наказу №164-АГ визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Відповідно до пункту 4 Наказу №164-АГ начальники регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повинні повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).

Пунктом 5 цього наказу визначено, що виплату додаткової винагороди належить здійснювати на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби. У наказі про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру 100000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

30 липня 2022 року Адміністрація Держприкордонслужби, посилаючись на пункт 2-1 постанови №168, видала наказ №392-/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168", який був уведений в дію з 01 серпня 2022 року.

Згідно з пунктом 1 Наказу №392/0/81-22-АГ додаткова винагорода встановлена на період дії воєнного стану військовослужбовцям органів охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частина): - у розмірі 30000 гривень (пропорційно із розрахунку на місяць) (абзац перший), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період зазначених заходів, розмір цієї винагороди збільшується до 100000 гривень включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю Держприкордонслужби право на збільшення додаткової винагороди до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 наказу №392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 5 Наказу №392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 Наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 Наказу).

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 Наказу).

Згідно з пунктом 10 Наказу №392-/0/81-22-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Відповідно до пункту 11 Наказу №392-/0/81-22-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 Наказу).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач у період з 01 серпня 2022 року до 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року до 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року до 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року до 12 жовтня 2022 року проходив військову службу у підрозділах ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ).

07 грудня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) надана відповідь №22/4992-22-вих на лист ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) від 05 грудня 2022 року, де зазначено, що підрозділи Держприкордонслужби України, що знаходяться в межах Чернігівської та Сумських областей, не виконують бойові завдання на лінії зіткнення, з огляду на що підпункт 7 пункту 2 наказу №392-/0/81-22-АГ не застосовується, а довідки для військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_1 , не опрацьовуються.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що докази безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених вище заходів суду не надано.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2025 року витребувано у відповідачів по справі №580/4005/24 докази про безпосередню участь чи не участь позивача ОСОБА_2 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії витяги за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), на виконання вимог зазначеної ухвали надано письмові пояснення, в яких зазначено, що рапорти, опрацьовані керівництвом зведеного загону прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_6 ), були направлені встановленим порядком до ІНФОРМАЦІЯ_1 для прийняття правового рішення в межах компетенції: за липень від 04 серпня 2022 року №782, надісланий супровідним листом №781 від 04 серпня 2022 року (вхідний від 06 серпня 2022 року №2868-22-Вх), супровідним листом від 08 серпня 2022 року №1.2/2262-22-Вих; за серпень від 01 вересня 2022 року №972, надісланий супровідним листом №973 від 01 вересня 2022 року (вхідний від 01 вересня 2022 року №3317-22-Вх), супровідним листом від 02 вересня 2022 року №22/2857-22-Вих; за вересень від 04 жовтня 2022 року №1214, надісланий супровідним листом №1215 від 04 жовтня 2022 року (вхідний від 05 жовтня 2022 року №3984-22-Вх), супровідним листом від 05 жовтня 2022 року №22/3764-22-Вих; за жовтень від 18 жовтня 2022 року №1319, надісланий супровідним листом №1320 від 18 жовтня 2022 року (вхідний від 01 листопада 2022 року №4466-22-Вх), супровідним листом від 07 листопада 2022 року №22/4299-22-Вих.

Підтверджуючі документи щодо прийняття позивачем ОСОБА_2 безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у ІНФОРМАЦІЯ_4 за спірний період відсутні.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що безпосередня участь у бойових діях чи заходах з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії підтверджується, зокрема довідкою Державної прикордонної служби України військової частини НОМЕР_1 від 14 жовтня 2022 року №3220 (а.с.22 т.І), підписаною командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 , що видана солдату ОСОБА_2 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , в тому, що він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у період: з 05 липня 2022 року до 31 липня 2022 року; з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року; з 01 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року (підстава: Бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №104 гриф від 22 червня 2022 року; Бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України №106 гриф від 27 червня 2022 року).

В матеріалах справи міститься посвідчення про відрядження, в якому чітко зазначено, що у спірний період позивача ОСОБА_2 було направлено до військової частини НОМЕР_1 (а.с.29 т.1).

Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2024 року у справі №120/14606/23 зазначено, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець. За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який її видав.

З огляду на це Верховним Судом наголошено, що надсилання списків військовослужбовців є елементом процедури виплати додаткової винагороди.

Порушення порядку передання документів між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 травня 2024 року у справі №120/4387/23, від 24 травня 2024 року у справі №120/4967/23, від 28 травня 2024 року у справі №120/5170/23, від 08 серпня 2024 року у справі №280/2754/23, від 19 вересня 2024 року у справі №120/4953/23.

Таким чином, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково шляхом визнання протиправної бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) повідомити відповідно до пункту 4 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 31 березня 2022 року №164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168" за формою, встановленою додатком 2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) про безпосередню участь ОСОБА_2 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року пропорційно часу безпосередньої участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Разом з тим, вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає у не прийнятті на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (із змінами) "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" наказу про призначення ОСОБА_2 додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) прийняти на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (із змінами) "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" наказ про призначення ОСОБА_2 додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_2 на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 (із змінами) "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" додаткову винагороду у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року з урахуванням проведених виплат за цей період, задоволенню не підлягають з огляду на їх передчасність, враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) не отримував від ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) інформацію про участь ОСОБА_2 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, у нього не виникало обов`язку приймати наказ про призначення позивачу додаткової винагороди, та нарахувати і виплачувати йому відповідну винагороду.

Щодо періоду з 01 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року, то позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи міститься розрахунковий лист (а.с.130 т.1), з якого вбачається, що позивачу ОСОБА_2 було виплачено додаткову винагороду у розмірі 40645,16 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачами під час судового розгляду не було надано доказів щодо визнання вказаної вище довідки, наданої 14 жовтня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 за вих. №3220 (а.с.22 т.І), недійсною та/або нечинною.

У справі ЄСПЛ "Рисовський проти України", №29979/04, рішення від 20 жовтня 2011 року, пункти 70, 71, Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п.74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п.37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п.128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п.119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n.73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява №36548/97, п.58).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), п.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року).

Так, дійсно, виплаті спірної винагороди передує отримання інформації про відряджених військовослужбовців про дні їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказі №392-АГ.

У той же час такі функції відповідачів є виключно їх дискреційними повноваженнями.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Крім того, про існування бойових наказів (бойових розпоряджень), відповідач-1, як вбачається з матеріалів справи, обізнаний. Однак, доказів направлення журналу бойових дій до 05 числа кожного місяця спірного періоду матеріали справи не містять.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що за своєю правовою природою бездіяльність це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.

Відповідач у спірних правовідносинах наділений правом активно діяти у питаннях належного та відповідного грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять у нього військову службу.

Даний підхід застосував і Європейський суд з прав людини, а саме: у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" №33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" №48939/99, "Moskal v. Poland" №10373/05).

Таким чином, з огляду на наявність відповідних доказів, відповідач - 2 не здійснив певні виплати через відсутність відповідної довідки про безпосередню участь позивача ОСОБА_2 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, проте позивач має право на отримання відповідної виплати, а саме: додаткової винагороди до 100000 гривень відповідно до Постанови №168.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У контексті встановлених обставин цієї справи та аналізу доводів апеляційної скарги колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що у справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування" не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

При цьому ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, а тому рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 частково.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі №580/4005/24 - скасувати та прийняти нове рішення.

Постановити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), яка полягає у не повідомленні ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про безпосередню участь ОСОБА_2 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) інформацію про участь ОСОБА_2 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) розглянути питання про нарахування і виплату ОСОБА_2 , на підставі пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2022 року №168 (із змінами) "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01 серпня 2022 року по 17 серпня 2022 року; з 25 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: Н.В. Безименна

Ю.К. Черпак

Повний текст постанови складено: 17 лютого 2025 року