Справа № 950/335/25
Суддя: Косолап В. М.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 950/335/25
Провадження № 2-а/950/8/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 лютого 2025 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить скасувати постанову від 26.09.2024 № СУ/1533/2024.

Ухвалою суду від 03.02.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано час для усунення її недоліків, а саме подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали ОСОБА_1 подав до суду заяву у якій зазначив, що 14.10.2024 він потрапив на лікування до ТОВ «Український північно-східний інститут прикладної та клінічної медицини». Після цього він знову проходив лікування у зазначеному закладі та 28.11.2024 був виписаний. Під час чергового візиту до лікаря 03.01.2025, йому було продовжено курс лікування антипсихотичними засобами. Зазначає, що фактично з 14.09.2024 по 30.01.2025 він перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у психіатра, приймаючи антипсихотичні препарати. Через свій психічний стан він не міг адекватно проаналізувати зміст спірної постанови та вчасно звернутись до суду. Вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними та просить поновити такий строк.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, позивачем було пропущено строк звернення до суду для оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.09.2024 № СУ/1533/2024 про що зазначено в ухвалі від 03.02.2025.

У заяві від 12.02.2025 позивач посилався на ту обставину, що з 14.09.2024 по 30.01.2025 він перебував як на стаціонарному так і амбулаторному лікуванні. Однак, такі обставини не підтверджуються наданими доказами, оскільки відповідно до наданих копій виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 555 та № 625, ОСОБА_1 проходив лікування виключно з 14.10.2024 по 18.10.2024 та з 23.11.2024 по 28.11.2024.

Також у попередній заяві ОСОБА_1 стверджував, що спірну постанову він отримав 30.11.2024, тобто у період після проходження лікування. Натомість до суду ОСОБА_1 звернувся 31.01.2025, пропустивши строк звернення до суду (два місяці з моменту отримання спірного рішення).

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

При цьому, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовною заявою за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, ОСОБА_1 не наведено.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом після закінчення встановленого законом строку, а наведені у заяві про поновлення пропущеного строку причини не можуть бути визнані поважними, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 248, 256 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 19.02.2025.

Суддя Вадим КОСОЛАП