Справа № 520/37264/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р. Справа № 520/37264/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 02.12.24 по справі № 520/37264/23

за позовом ОСОБА_1

до Височанського селищного голови Мороза Олександра Васильовича

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з клопотанням в порядку ст. 382 КАС України, в якому просить суд зобов`язати Височанського селищного голову О. Мороза надати до суду звіт про виконання вимог рішення суду у справі №37264/23 від 10.06.2024 року, встановивши строк його подання 1 день, від отримання ухвали суду про зобов`язання надати звіт.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 клопотання ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України по справі №520/37264/23 по справі за позовом ОСОБА_1 до Височанського селищного голови Мороза Олександра Васильовича про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 та направити справу до суду першої інстанції для подаьшого розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції повернув йому клопотання подане ним в порядку ст. 382 КАС України, з підстав відсутності долучених до нього доказів направлення вказаного клопотання відповідачу, чим позивач порушив право іншого учасника процесу на рівність прийняттям ним участі у процесі. Апелянт вказав, що ним при подачі до канцелярії суду вказаного клопотання додавався екземпляр клопотання наданого відповідачу з відміткою про отримання. Відтак, апелянт вважає безпідставними причини поверенення без розгляду його клопотання.

Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі №520/37264/23 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Височанського селищного голови Мороза Олександра Васильовича щодо не скликання та не проведення загальних зборів громадян за місцем проживання у 2023 році. Зобов`язано Височанського селищного голову Мороза Олександра Васильовича скликати загальні збори громадян Височанської територіальної громади за 2023 рік. Визнано протиправними дії Височанського селищного голови Мороза Олександра Васильовича щодо фактичного перенесення адміністративного центру Височанської селищної територіальної громади з с. Високе до смт. Бабаї. Зобов`язано Височанського селищного голову Мороза Олександра Васильовича вирішити питання організації у селищі Високому адміністративного центру Височанської селищної територіальної громади. В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі №520/37264/23 набрало законної сили 03.09.2024.

Позивач вважаючи, що відповідачем протиправно не виконується рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі №520/37264/23, звернувся до суду з клопотанням в порядку статті 382 КАС України.

Повертаючи клопотання позивача, поданого в порядку ст.382 КАС України, без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником до суду не надано доказів, що підтверджують надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) даного клопотання.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення клопотання позивача без розгляду, з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з вимогами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ч.ч. 1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Колегія суддів зауважує, що встановлений ч.1 ст.167 КАС України обов`язок надсилання копії заяви іншим учасникам направлений передусім на задоволення права іншої (протилежної) сторони мати змогу бути почутою судом (надати свої заперечення, клопотання по суті питання, яке розглядається).

Відповідно до ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що правовою підставою для застосування вказаного наслідку у вигляді повернення заяви без розгляду є одночасна сукупність наступних умов: 1) невідповідність поданої заяви вимогами, визначеним у частині першій статті 167 КАС України; 2) неможливість розгляду заяви внаслідок таких недоліків.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що додатком до клопотання, поданого в порядку ст. 382 КАС України, зазначено копію клопотання наданого Височанському селищному голові Морозу О.В.

Так, матеріали справи дійсно містять копію клопотання наданого Височанському селищному голові Морозу О.В., про що свідчить відтиск штампу вхідної кореспонденції (вхід. №1114/02-28 від 25.11.2024) (а.с. 39-40).

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про помилковість твердження суду першої інстанії про відсутність доказів направлення поданого ОСОБА_1 клопотання в порядку ст. 382 КАС України іншому учаснику процесу, а саме відповідачу - ОСОБА_2 Височанському селищному голові.

Суд апеляційної інстанції також враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

З огляду на вищевикладене та враховуючи наявні в матеріалах справи докази надіслання відповідачу вказаного клопотання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення без розгляду такої заяви відповідно до ч. 2 ст.167 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги позивача стосуються розгляду заяви про встановлення судового контролю по суті та не впливають на висновки суду апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали про повернення позовної заяви, дійшов передчасних висновків та порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі № 520/37264/23 - скасувати.

Справу № 520/37264/23 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова В.Б. Русанова