Справа № 420/32785/23
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа №420/32785/23

касаційне провадження № К/990/43538/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКЕР»

на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Єщенко О.В.; судді: Крусян А.В., Яковлєв О.В.)

у справі № 420/32785/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКЕР»

до Одеської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЛКЕР» (далі -ТОВ «БАЛКЕР», позивач, платник, товариство) звернулося до адміністративного суду з позовом до Одеської митниці (далі - відповідач, митний орган) про: визнання протиправним та скасування рішення про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 від 09 листопада 2023 року № UA500000/23/00001, прийнятого за результатом розгляду заяви ТОВ «БАЛКЕР» від 07 листопада 2023 року для видачі сертифіката з перевезення (походження) товару з України за формою EUR.1 ретроспективно на експортну операцію, що відбулась відповідно до митних декларацій від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204305 та від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204306; зобов`язання Одеської митниці видати ТОВ «БАЛКЕР» сертифікат з перевезення товару EUR.1 ретроспективно на експортну операцію, що відбулась відповідно до митних декларацій від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204305 та від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204306; визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 від 09 листопада 2023 року № UA500000/23/00002, прийнятого за результатом розгляду заяви ТОВ «БАЛКЕР» від 07 листопада 2023 року для видачі сертифіката з перевезення (походження) товару з України за формою EUR.1 ретроспективно на експортну операцію, що відбулась відповідно до митної декларації від 03 грудня 2021 року № UA500090/2021/207150; зобов`язання Одеської митниці видати ТОВ «БАЛКЕР» сертифікат з перевезення товару EUR.1 ретроспективно на експортну операцію, що відбулась згідно з митною декларацією від 03 грудня 2021 року № UA500090/2021/207150.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 28 лютого 2024 року позов задовольнив у повному обсязі.

Постановою від 04 липня 2024 року П`ятий апеляційний адміністративний суд частково задовольнив апеляційну скаргу Одеської митниці, скасував рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року та постановив нове рішення, яким позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 від 09 листопада 2023 року № UA500000/23/000001, прийняте за результатом розгляду заяви ТОВ «БАЛКЕР» від 07 листопада 2023 року для видачі сертифіката з перевезення (походження) товару з України за формою EUR.1 ретроспективно на експортну операцію, що відбулась згідно з митними деклараціями від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204305 та від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204306.

Зобов`язав Одеську митницю повторно розглянути заяву ТОВ «БАЛКЕР» від 07 листопада 2023 року для видачі сертифіката з перевезення (походження) товару з України за формою EUR.1 ретроспективно на експортну операцію, що відбулась згідно з митними деклараціями від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204305 та від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204306, з урахуванням висновків суду.

Визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці про відмову у видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 від 09 листопада 2023 року № UA500000/23/000002, прийняте за результатом розгляду заяви ТОВ «БАЛКЕР» від 07 листопада 2023 року для видачі сертифіката з перевезення (походження) товару з України за формою EUR.1 ретроспективно на експортну операцію, що відбулась згідно з митною декларацією від 03 грудня 2021 року № UA500090/2021/207150.

Зобов`язав Одеську митницю повторно розглянути заяву ТОВ «БАЛКЕР» від 07 листопада 2023 року для видачі сертифіката з перевезення (походження) товару з України за формою EUR.1 ретроспективно на експортну операцію, що відбулась згідно з митною декларацією від 03 грудня 2021 року № UA500090/2021/207150, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

22 серпня 2024 року ТОВ «БАЛКЕР» звернулося до П`ятого апеляційного адміністративного суду з заявою про роз`яснення постанови від 04 липня 2024 року.

Позивач просив роз`яснити, чи визначено судом право або необхідність відповідачу під час повторного розгляду заяв ТОВ «БАЛКЕР» для видачі сертифікатів з перевезення (походження) товару з України за формою EUR.1 встановлювати інші підстави для відмови у видачі сертифікатів, окрім тих, що були встановлені під час первинного розгляду заяв та були предметом дослідження судової справи № 420/32785/23.

Товариство зазначило, що під час розгляду справи митним органом неодноразово зазначалось про нездійснення посадовими особами відповідача перевірки та аналізу документів, поданих платником на підтвердження преференційного статусу походження товарів. Зазначені доводи ґрунтувались на тому, що надані позивачем заяви були оформлені з порушенням Порядку заповнення та видачі митницею сертифіката з перевезення (походження) товару EUR.1 або EUR-MED, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 березня 2021 року № 139, та підкріплювались відсутністю у товариства законних перешкод для повторного звернення з заявами про видачу сертифікатів за формою EUR.1.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 жовтня 2024 року в задоволенні заяви ТОВ «БАЛКЕР» про роз`яснення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі № 420/32785/23 відмовив.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова апеляційного адміністративного суду є зрозумілою, а заявником не обґрунтовано обставини для роз`яснення судового рішення та застосування положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Апеляційний суд зазначив, що перевірка правомірності дій та рішень, вчинених/прийнятих на виконання судового рішення, яке набрало законної сили в цій адміністративній справі, здійснюється в порядку статті 383 КАС України. Вимоги позивача у заяві про роз`яснення судового рішення фактично направлені на дотримання порядку виконання судового рішення, що забезпечується за процедурою судового контролю за виконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та виходить за межі процесуальних засобів роз`яснення судового рішення, передбачених статтею 254 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року та направити справу для нового розгляду заяви про роз`яснення судового рішення до суду апеляційної інстанції.

Мотивуючи касаційну скаргу, позивач зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах стосовно надання роз`яснення судового рішення у разі визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними при виконанні судового рішення.

Ухвалою від 23 грудня 2024 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «БАЛКЕР».

Відзив на касаційну скаргу від відповідача не надійшов, що, з огляду на частину четверту статті 338 КАС України, не перешкоджає перегляду ухвали суду апеляційної інстанції.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 254 КАС України передбачено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Таким чином, роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 квітня 2020 року у справі № 22а-11177/08, від 14 березня 2024 року у справі № 380/15190/22.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документа. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

За загальними нормами права роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 814/907/16.

Верховний Суд вказує, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

З матеріалів справи встановлено, що в резолютивній частині постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду, зокрема, зобов`язано відповідача повторно розглянути заяви ТОВ «БАЛКЕР» від 07 листопада 2023 року для видачі сертифікатів з перевезення (походження) товару з України за формою EUR.1 ретроспективно на експортні операції, що відбулись згідно з митними деклараціями від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204305, від 13 жовтня 2021 року № UA500090/2021/204306, від 03 грудня 2021 року № UA500090/2021/207150, з урахуванням висновків суду.

Із поданої позивачем заяви вбачається, що потреба в роз`ясненні судового рішення полягає в тому, щоб суд апеляційної інстанції пояснив, чи визначено ним право або необхідність відповідачу під час повторного розгляду заяв ТОВ «БАЛКЕР» для видачі сертифікатів з перевезення (походження) товару з України за формою EUR.1 встановлювати інші підстави для відмови у видачі сертифікатів, окрім тих, що були встановлені під час первинного розгляду заяв та були предметом дослідження судової справи № 420/32785/23.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що вимоги позивача, викладені в заяві про роз`яснення судового рішення, фактично направлені на дотримання порядку виконання судового рішення, що забезпечується за процедурою судового контролю за виконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та виходить за межі процесуальних засобів роз`яснення судового рішення в порядку статті 254 КАС України.

Суд вважає, що в резолютивній частині судового рішення, щодо роз`яснення якого звернувся позивач, чітко вказано, в який саме спосіб воно має бути виконано, а в мотивувальній частині наведено відповідне нормативно-правове обґрунтування та висновки суду. Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви платника про роз`яснення судового рішення, правильно застосував положення статті 254 КАС України, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

У даному випадку мотиви, які платник наводить у касаційній скарзі, фактично полягають у його незгоді з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2024 року. Питання, на яке відповідач хоче отримати роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, поставлене ним у такому аспекті, що вимагає від суду додаткового (іншого) обґрунтування вже прийнятого рішення, що не передбачено законодавством.

З огляду на викладене, Верховний Суд не вбачає неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, а тому підстави для скасування ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року відсутні.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКЕР» залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова