Справа № 358/1702/24
Суддя: Лебединець Г. С.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 358/1702/24 Провадження № 2-а/358/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Лебединець Г.С., секретар судового засідання Ведмеденко І.В., за участю відповідача ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області, інспектора ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Підлужного Олексія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №32455829 від 12.10.2024.

В обґрунтуванні позову зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП не відповідає дійсним обставинам справи та підлягає скасуванню. Відсутня подія адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом. За кермом перебувала інша особа ОСОБА_3 . 12.10.2024 ОСОБА_2 сам викликав працівників поліції на місце події в с.Саварку. При перевірці документів працівники поліції виявили, що він позбавлений права керування транспортними засобами та винесли у відношенні нього оскаржувану постанову. При цьому його не було зупинено під час керування автомобілем. Крім того, при розгляді справи співробітники поліції не роз`яснювали йому права. З цих підстав просить позов задовольнити.

28.10.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі.

13.11.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача ГУНП в Київській області, з якого вбачається, що позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Свою позицію обгрунтовує наступним. Так, інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення діяв в межах повноважень, відповідно до ст.245 КУпАП, виконав вимоги ст.278, 268 КУпАП. Подія, яка мала місце за участю ОСОБА_2 12.10.2024 зафіксована на портативний відеореєстратор. Даним відеозаписом спростовуються твердження позивача про те, що йому не були роз`яснені права. Також спростовуються його твердження, що транспортним засобом керувала ОСОБА_3 , оскільки на місці події вона була відсутня. Таким чином, оскільки процедура притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності була дотримана співробітниками поліції - відсутні підстави для задоволення позову.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його та Сухомлина відсутністю та задовольнити позовні вимоги.

В судове засіданні представник відповідача ГУНП в Київській області не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засіданні відповідач - інспектор ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області Підлужний О.М. позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування позиції зазначив, що 11.10.2024 надійшло повідомлення зі служби 102 про подію ДТП в с.Саварка. Заявник ОСОБА_2 . Виїздом на місце події факт ДТП не підтвердився. Разом із тим, коли він з напарником приїхав на місце події, за ними під`їхав та зупинився автомобіль ACURA д.н.з. НОМЕР_1 . За кермом перебував ОСОБА_2 . Інших осіб в машині не було. В ході спілкування з водієм, було встановлено, що ОСОБА_2 позбавлений права керування транспортними засобами. У відношенні останнього був складений адміністративний протокол за ч.2 ст.130 КУпАП та винесена оскаржувана постанова. На місці події ОСОБА_3 не було.

Вислухав пояснення відповідача, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 4 статтею 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити, в тому числі, дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч.4 ст.126 КУпАП відповідальність за вказаною нормою настає, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

За вимогами пункту 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Саме порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху інкриміновано відповідачем позивачу, відповідальність за яке і передбачено ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що інспектором ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Підлужним О.М. відносно ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3245829 від 12.10.2024 року за ч.4 ст.125 КУпАП в сумі 20 400 грн.

Згідно вказаної постанови, 12.10.2024 о 00:19 в с.Саварка вул.Слободи ОСОБА_2 , який позбавлений права керування від 13.08.2024 Богуславським районним судом, керував транспортним засобом ACURA д.н.з. НОМЕР_1 будучи особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР.

Згідно копії постанови Богуславського районного суду від 13.08.2024 у справі № 358/1985/23, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Позивачем та його представником не оспорюється факт того, що ОСОБА_2 позбавлений права керування транспортними засобами в межах накладення адміністративного стягнення судом. Даний факт не підлягає доказуванню згідно вимог ч.4 ст.78 КАС України.

Адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Позивач та його представник, в обґрунтування позовних вимог, зазначають, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові. Крім того, зазначають, що позивачу не були роз`яснені його права співробітниками поліції в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, твердження позивача та його представника про те, що йому не роз`яснені його права спростовується наданим представником відповідача відеозаписом. Так, відеофайл «_0192» містить відомості про роз`яснення ОСОБА_2 його прав.

Твердження позивача та його представника про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом та не був зупинений співробітниками поліції, спростовуються поясненнями в судовому засіданні інспектора ВП №2 Обухівського РУП Підлужного О.М.

Крім того, з наявної в матеріалах справи електронного рапорту ВП №2 Обухівського РУП, вбачається, що 11.10.2024 о 23:16 ОСОБА_2 повідомив на службу «102» про подію ДТП в с.Саварка. Виїздом на місце події, факт ДТП не підтвердився. Під час патрулювання с.Саварка був виявлений ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом у нетверезому стані.

Крім того, з наданого відеозапису, зокрема відеофайлу «_0190» вбачається, що ОСОБА_2 спочатку повідомляв поліцейським, що «його машину вдарили корейці», в подальшому, що «прийшли та його побили корейці». В ході спілкування із співробітниками поліції Сухомлин зазначав, що його не зупиняли. Однак, не заперечував того факту, що під`їхав після співробітників поліції та припаркував машину за службовим автомобілем. Інших осіб на місці події із ОСОБА_2 не було.

Таким чином, надані та досліджені судом докази спростовують твердження позивача та його представника, що транспортним засобом керувала інша особа, а не ОСОБА_2 .

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства та є законною і обгрунтованою, тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець