Справа № 456/5890/24
Суддя: Шрамко Р. Т.
Дата ухвалення: 2025-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/5890/24
Провадження № 2-а/456/8/2025
РІШЕННЯ

іменем України

17 січня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Сімонової-Мацигін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Стрий справу №456/5890/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3383886 від 31.10.2024, про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позовні вимоги мотивував тим, що зазначена постанова по справі про адміністративне правопорушення є протиправною. Вказує, що обставини вказані в постанові не відповідають дійсності, факт вчинення правопорушення позивач заперечив, а при розгляді такої справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки відповідач на вимогу позивача не надав жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що в свою чергу робить дії відповідача протиправними в силу імперативних норм чинного законодавства.

Так, 31 жовтня 2024 року поліцейським Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області Кім Тарасом Віталійовичем, відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 3383886. Відповідно до винесеної постанови позивача було визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП України. В постанові зазначено, що 31.10.2024 року о 17.43 годині в м. Стрий, Львівської області, по вул. Дрогобицька, водій керував транспортним засобом в темну пору доби з несправними задніми габаритними ліхтарями, чим порушив п.31.1. ПДР - технічний стан транспортного засобу та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП.

Дійсно, 31.10.2024 року о 17.43 годині, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Опель Віваро, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Стрию, Львівської області, по вул. Дрогодицька на автомобільній дорозі ділянка якої освітлюється, в темну пору доби, де його було зупинено працівниками Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, які їхали позаду його автомобіля, та під час спілкування з поліцейським Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, сержантом поліції Кім Тарасом Віталійовичем, Свірідову С.Є., було повідомлено, про те, що підставою зупинки являється відсутність підсвітки номерного знаку на його автомобілі.

Дане ствердження поліцейського Кім Т.В., здивувало позивача, адже перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку, про що і було повідомлено поліцейського Кім Т.В., однак не дивлячись на це повідомлення, відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 3383886, навіть не зважаючи на те, що під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати, чи працює освітлення номерного знаку, неможливо спрогнозувати дату та час, коли воно може вийти з ладу.

Відповідач, не звертав уваги на пояснення позивача і почав складати постанову, на прохання надати докази скоєння позивачем правопорушення (відеозапису), відмовив.

Зважаючи на наведене просив позов задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у запропоновані судом строк та порядку відзиву на адміністративну позовну заяву про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення, не подав. Представник відповідача скерував на адресу суду заперечення щодо позову, в якому зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3383886 від 31.10.2024 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, є законною, обґрунтованою і такою, що не підлягає скасуванню, а адміністративний позов не підлягає задоволенню. Так, 31.10.2024 року о 17:43 поліцейським ВРІІП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Тарасом Кімом на громадянина ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3383886 від 31.10.2024 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки 31.10.2024 о 17:38 у Львівській області, м.Стрий по вулиці Дрогобицька, водій ОСОБА_1 керував т/з «Ореї Уіуаго» н.з. НОМЕР_2 в темну пору доби з несправними задніми габаритними ліхтарями чим порушив п.п. 31.4.3. а) ПДР України, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2021 року. Крім цього, поліцейським було належним чином роз`яснено водію його Конституційні права.

Дана постанова складена у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та КУпАП.

Як зазначено у ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правих експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вищевказані вимоги нормативно-правових актів були дотриманні поліцейським ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Тарасом Кімом при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3383886 від 31.10.2024 відносно громадянина ОСОБА_1 . Крім того, фіксація процедури винесення адміністративної постанови сержантом поліції Тарасом Кімом здійснювалась нагрудним відеореєстратором поліцейського. Також позивач в позовній заяві не заперечує факту, що під час зупинки поліцейськими в його автомобілі дійсно в темну пору доби не працювали задні габаритні ліхтарі, а лише звертає увагу на відсутність підсвітки номерного знаку на його автомобілі. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3383886 від 31.10.2024 відносно громадянина ОСОБА_1 винесена поліцейським Тарасом Кімом за непрацюючі задні габаритні вогні в темну пору доби, а не за неосвітлюваний номерний знак. Крім того, з відеозапису із нагрудного відеореєстратора поліцейського (відео №01360- 001360 від 31.10.2024) вбачається, що 31.10.2024 о 17:38 працівником поліції було зупинено транспортний засіб «Опель Віваро» н.з. НОМЕР_1 за керуванням позивача у якого в темну пору доби не горіли задні габаритні вогні, про що водій пересвідчився. Крім цього заперечення позивача носять виключно формальний характер та не спростовує факт скоєння правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Зважаючи на вище викладене, постанова ЕНА №3383886 від 31.10.2024 про адміністративне правопорушення, яка є винесена відносно дій громадянина ОСОБА_1 є абсолютно та повністю законною і не підлягає скасуванню, оскільки він порушив Правила дорожнього руху, а тому в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Шрамко Р.Т., від 11.11.2024 року вищевказану адміністративну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у судовому засіданні.

Судом задоволено клопотання позивача про розгляд даної справи за відсутності позивача та виходячи з положень ч. 3 ст. 194, ч. 4 ст. 229 КАС України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав,свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень збоку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 , за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням наявних у справі доказів.

Як встановлено судом, 31.10.2024 року відповідачем було винесено постанову серії ЕНА №3383886 по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

За змістом зазначеної постанови водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Опель Віваро н.з. НОМЕР_1 , о 17.43 годині в м. Стрий, Львівської області, по вул. Дрогобицька, в темну пору доби з несправними задніми габаритними ліхтарями, чим порушив п.31.1. ПДР - технічний стан транспортного засобу та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП.

Інших документів, пов`язаних із притягненням позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 31.1 «Правил дорожнього руху України», матеріали справи не містять.

Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху вимог п. 31.1 Правил дорожнього руху України встановлена частиною 1 ст. 121 КУпАП.

У свою чергу, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Відповідачами, як суб`єктом владних повноважень та безпосередньо його посадовою особою, уповноваженою на винесення постанови по справі про адміністративні правопорушення, у порушення зазначених вище вимог статті 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності дій такої посадової особи з приводу складення відносно позивача оскаржуваної постанови по справі про адміністративні правопорушення, не надано суду жодних доказів, котрі б доводили наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

В своїх запереченнях, представник відповідача зазначив, про наявність відеозапису із нагрудного відеореєстратора поліцейського (відео №01360- 001360 від 31.10.2024), з якого вбачається, що 31.10.2024 о 17:38 працівником поліції було зупинено транспортний засіб «Опель Віваро» н.з. НОМЕР_1 за керуванням позивача у якого в темну пору доби не горіли задні габаритні вогні, однак таких доказів до заперечення не надає.

Отже, як свідчать матеріали справи, при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративні правопорушення, відповідачем не були з`ясовані усі обставини, визначені наведеною вище статтею 280 КУпАП, допущено неповноту розгляду справи про адміністративні правопорушення, а самим відповідачем як посадовою особою суб`єкта владних повноважень, рішення якого оскаржується позивачем, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та правомірності накладення на нього остаточного адміністративного стягнення.

При таких обставинах та відсутності у справі хоча б одного доказу, котрий би відповідав критеріям його належності та допустимості, як і ненадання відповідачами матеріалів справи про адміністративні правопорушення відносно позивача для її безпосереднього дослідження у судовому засіданні, слід дійти висновку, що у діях позивача відсутні склад зазначеного адміністративного правопорушення, і, як наслідок, про необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 194, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Скасувати постанову поліцейського Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Кім Тараса Віталійовича серії ЕНА №33838886 від 31.10.2024 по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. Т. Шрамко