Справа № 160/28636/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідачем при розгляді заяви про призначення пенсії не враховано наявність в трудовій книжки записів щодо роботи позивача у тому числі і за професіями, що дають право на отримання пільгової пенсії і протиправно не зараховано всіх періодів роботи позивача, посилаючись на відсутність відомостей за 1998 з персоніфікованого обліку та без врахування Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надало.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом доставлення 19.11.2024 до його електронного кабінету ухвали суду, що підтверджується довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа.
За правилами ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Зареєстроване місце проживання особи: АДРЕСА_1 .
Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
Позивач 17.04.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсійним фондом зазначено, що згідно ч. 3 ст. 114 Закону України, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Вік заявника 46 років.
Страховий стаж особи становить: 42 роки 10 місяців 5 днів (з урахуванням кратності за ст. 114 +додаткові роки).
Пільговий стаж відповідно до постанови №202 (25) становить: 24 роки 4 місяці 28 днів та 202 (20) становить 19 років 1 місяць 3 дні.
До пільгового стажу не враховано періоди роботи за 1998 р, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.09.1993 р. періоди роботи, які не можливо підтвердити, так як підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території зараховується згідно даних персоніфікованого обліку, відомості за 1998 рік відсутні.
ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Позивач, не погодившись із рішенням відповідача, звернувся з позовом до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ч 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Частиною 5 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до ч. 6 ст.114 Закону № 1058-IV,контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах за частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XIIпенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3статті 114 Закону № 1058-IV-не менше 20 років.
Частиною 1 ст. 45 Закону України № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
За визначенням у ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закон України № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (Інструкція №58).
До трудової книжки вносяться, зокрема:
відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження;
відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення (п. 2.2.Інструкції №58).
Позивач стверджує, що до його пільгового стажу не було зараховано відповідачем період навчання в СПТУ №73 з 01.09.1993 по 11.06.1996 і період служби в ЗСУ з 14.06.1996 по 16.10.1997. Відповідачем вказаний факт не спростовано.
Записами копії трудової книжки НОМЕР_1 від 05.01.2000 підтверджується, що ОСОБА_1 :
з 01.09.1993 по 11.06.1996 навчався в СПТУ №73 м. Дзержинська відповідно до диплому № НОМЕР_2 (запис №1);
з 14.06.1996 по 16.10.1997 проходив службу у ЗСУ відповідно до військового квитка НОМЕР_3 (запис №2).
Згідно п. "д" статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991за№1788-XIІ, до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.
Згідно п. 8 Порядку №637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Таким чином, записами трудової книжки підтверджено час навчання позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закон України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Аналогічна норма передбачена абз. 1 п. 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 №1240, за якою час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.
Разом з тим із записів трудової книжки позивача не вбачається за якою професією він навчався, а період між навчанням і зарахуванням на роботу учнем гірника підземного складає більше трьох місяців. До того ж той факт, що позивач після навчання зарахований учнем гірника підземного може свідчити, що позивач проходив навчання не за професією «гірник підземний».
Позивачем на підтвердження факту проходження навчання за спеціальністю, яке дає право на призначення пільгової пенсії , не надано жодних додаткових доказів (диплом, довідки з учбового закладу, тощо), а тому вказаний період не підлягає зарахуванню до пільгового.
Вирішуючи питання щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду його служби в ЗСУ з 14.06.1996 по 16.10.1997 суд виходить з наступного.
Статтею 56 Закону України від 05.11.1991№1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби (п. в ч. 3).
Частиною 1 ст.8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» закріплено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Період проходження строкової військової служби підтверджується як записами у трудовій книжці позивача так і у військовому квитку НОМЕР_3 .
Натомість, оскільки позивачем не надано доказів, що на момент призову на строкову військову службу, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, вказаний період не підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.
Щодо посилання відповідача на неможливість зарахувати до пільгового стажу періоди роботи за 1998, оскільки підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території, суд зазначає наступне.
Відповідно до записів трудової книжки позивач у спірні періоди:
04.02.1998 прийнятий в якості учня гірника підземного з повним робочим днем на підземній роботі, у ВП «Північна ДП «Дзержинськвугілля» (запис №3);
26.03.1998 переведений гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем на підземній роботі (запис №4);
03.04.1998 переведений в якості учня забійника на відбійних молотках з повним робочим днем на підземній роботі (запис №5);
19.06.1998 переведений забійником на відбійних молотках 2 розряду з повним робочим днем на підземній роботі (запис №6);
30.09.1999 переведений в якості учня гірника очисного забою з повним робочим днем на підземній роботі (запис №7).
Суд зазначає, що копія трудової книжки, яка є первинним джерелом інформації про стаж позивача і підтверджує його роботу у спірні періоди. При цьому, позивач не відповідає за недоліки оформлення трудової книжки.
Діючим законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед іншими відомостями.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).
Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Приписами п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 20 Порядку №637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюються у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зі змісту п. 18 Порядку №637 вбачається, що такими територіями є тимчасово окуповані Російською Федерацією, райони проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, з метою визначення права на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.
Згідно частин 1, 2 ст. 4 Закону № 1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
На підставі ч. 1 ст. 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
Згідно ст. 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.
Згідно частин 1-3 ст. 9 Закону № 1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
З 24.02.2022 по 06.08.2024 Торецька міська територіальна громада за винятком сел. Озарянівка, сел. Курдюмівка, сел. Шуми відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами) перебувало на території активних бойових дій.
Відтак позивач був позбавлений об`єктивної можливості отримання уточнюючих довідок.
До того ж у спірні періоди підприємство не перебувало в окупації або на території активних бойових дій, а тому вищевказані періоди роботи позивача безпідставно не зараховані до пільгового стажу.
Щодо посилання відповідача на відсутність відомостей за 1998 в даних персоніфікованого обліку, слід вказати наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 1998 р. N 794 затверджено Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Відповідно до п. 1 Положення персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (далі - відомості про фізичних осіб).
Відповідно до п. 5 Положення персоніфікований облік здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях (далі - уповноважений орган).
Пунктом 10 Положення передбачено, що роботодавці зобов`язані в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них;
Отже, за змістом вищенаведених норм обов`язок надання відомостей про фізичних осіб, що пов`язані визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням було покладено на роботодавця.
Таким чином, бездіяльність роботодавця позивача з ненадання необхідних відомостей до Пенсійного фонду , не може бути підставою для незарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язати Управління Пенсійного фонду зарахувати періоди роботи позивача за провідними професіями «гірник очисного забою» і «забійник на відбійних молотках» за періоди на підприємстві ВП «Шахта «Північна» ДП «Дзержинськвугілля» з 03.04.1998 року по 18.06.1998 року, з 19.06.1998 року по 29.09.1999 року, з 30.09.1999 року по 10.10.1999 року, з 11.10.1999 року по 14.08.2000 року, на підприємстві ВП «Шахта «Північна» ДП «Донецька вугільна коксівна компанія» (ДП «Дзержинськвугілля», ВП «Шахта «Північна» ДП «Дзержинськвугілля») з 13.10.2003 року по 29.07.2014 року, на підприємстві ВП «Шахта «Північна ДП «Дзержинськвугілля» (ДП «Торецьквугілля») з 23.02.2015 року по 14.01.2016 року, з 15.01.2016 року по 27.12.2016 року, на підприємстві ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» з 03.01.2017 року по 14.01.2017 року, з 31.01.2017 року по 24.06.2017 року, на підприємстві ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» з 19.06.2018 року по 07.09.2022 року, на підприємстві ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» з 10.10.2022 року по 13.11.2022 року, з 14.11.2022 року по 02.03.2023 року, у кратному обчисленні з коефіцієнтом 1,3, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік три місяці відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 до спеціального та пільгового стажу роботи за Списком №1, суд зазначає наступне.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (на теперішній час ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"), але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: «кожного повного року роботи гірником очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату за 1 рік роботи 3 місяці».
Крім того, Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами, серед яких є роз`яснення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Постанова КМУ №81 від 22.02.1992 на даний час залишається чинною.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України №1209-27 від 12.09.2018 року до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування враховують роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Як встановлено судом, пільговий стаж позивача становить більше 10 років в умовах підземних робіт, а тому в даному випадку положення Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року щодо додаткового зарахування за кожний повний рік роботи за провідною професією позивача з повним робочим днем в шахті за 01 рік 03 місяці підлягають застосуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає частковому задоволенню.

Суд також звертає увагу на те, що по в частині позовних вимог повторно розглянути заяву про призначення пенсії позивач вказує заяву від 14.04.2024, натомість з оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що позивач звертався із заявою від 17.04.2024.

Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Пенсійного фонду із заявою саме 14.04.2024, а тому суд визнає вказану дату як описку під час друкування позовної заяви.

Згідно ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією ІD 4233-7068-2729-0716 від 24.10.2024.

Суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №17 від 26 квітня 2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Північна» ДП «Дзержинськвугілля» з 04.02.1998 року по 25.03.19998 року, з 26.03.1998 року по 02.04.1998 року, а також періоди роботи за провідною професією на підприємстві ВП «Шахта «Північна» ДП «Дзержинськвугілля» з 03.04.1998 року по 18.06.1998 року, з 19.06.1998 року по 29.09.1999 року, з 30.09.1999 року по 10.10.1999 року, з 11.10.1999 року по 14.08.2000 року, на підприємстві ВП «Шахта «Північна» ДП «Донецька вугільна коксівна компанія» (ДП «Дзержинськвугілля», ВП «Шахта «Північна» ДП «Дзержинськвугілля») з 13.10.2003 року по 29.07.2014 року, на підприємстві ВП «Шахта «Північна ДП «Дзержинськвугілля» (ДП «Торецьквугілля») з 23.02.2015 року по 14.01.2016 року, з 15.01.2016 року по 27.12.2016 року, на підприємстві ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» з 03.01.2017 року по 14.01.2017 року, з 31.01.2017 року по 24.06.2017 року, на підприємстві ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» з 19.06.2018 року по 07.09.2022 року, на підприємстві ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля-видобуток» з 10.10.2022 року по 13.11.2022 року, з 14.11.2022 року по 02.03.2023 року, у кратному обчисленні з коефіцієнтом 1,3, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік три місяці відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 до спеціального та пільгового стажу роботи за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) від 17.04.2024 року про призначення пенсії згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона