Справа № 160/19062/24
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКоренева А.О.
за участі секретаря судового засіданняКапітонової К.С.
представника позивача - Маланія М.М. представника відповідача - Федоренко О.В. свідка ОСОБА_1 свідка ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, у якій позивач просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24.06.2024 № 624/32-00-50-02, від 04.03.2024 № 174/32-00-50-02.
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача дійшов помилкових висновків про порушення останнім приписів п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, абз. б) п.200.4 ст.200 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит за вересень 2023 року, що призвело до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за вересень 2023 на суму ПДВ 11904480 грн., проте позивач не погоджується з вказаним твердженням, оскільки ним правомірно було включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість у вересні 2023 року за операціями з ТОВ «Альфа Преміум Груп», ТОВ «Вілком ЛТД», ТОВ «Метротайл-Україна», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецінструмент», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техноекс», ТОВ «Гарда Секюріті», ТОВ «Проф-Гарант», ТОВ «Техинвест», ТОВ «Нікопрогресбуд», ТОВ «Комерційна компанія «Мегаліт», ТОВ «Кайрос Компані 2022», ТОВ «Торговий дім «МСК», ТОВ «Мегабізнес», ТОВ «Біо Транс Сервіс», ТОВ «Інтербуд Груп» в ході здійснення реальних господарських операцій. Вказані правочини недійсними в судовому порядку не визнавалися та є реальними, що посвідчується відповідними первинними документами, які по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, а акт перевірки не містить фактів, які б спростовували підтвердження цими первинними документами відносини, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між сторонами даних правочинів. Первинні документи є достатніми та такими, що підтверджують факт придбання товарів у вищезазначених контрагентів та настанні змін в майновому стані платника податків. Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, не встановлюють жодного конкретного порушення позивача вимог саме податкового законодавства в частині формування податкового кредиту. Крім того, позивачем зауважено, що наявність недоліків в заповненні товарно-транспортних накладних, по взаємовідносинах з контрагентами, як підстава для не визнання реальності господарських операцій, не може свідчити про їх нереальність, оскільки, не зазначення в товарно-транспортних накладних певної інформації, зокрема щодо проведення навантажуваньно-розвантажувальних робіт, не може свідчити про відсутність самого факту перевезення придбаних позивачем ТМЦ. Також наголошено, що сертифікат якості та походження товару не створюють наслідків в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, а отже не можуть і підтвердити факт здійснення господарських операцій, через що їх ненадання до перевірки жодним чином не впливає на право формування платником податків податкового кредиту. Посилання відповідача в акті перевірки на неможливість встановити походження товару та його виробника "по ланцюгу постачання", не підтверджує висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки його не зобов`язано встановлювати походження товару та виробника товару в "ланцюгу" його постачання для отримання права на податковий кредит з ПДВ. На переконання позивача, він не зобов`язан контролювати господарську діяльність та податкову дисципліну інших платників податків та безпосередніх контрагентів та відповідно не несе відповідальності за можливі порушення вимог чинного законодавства іншими суб`єктами господарювання. Позивач також зауважує, що цільове використання придбаних у контрагентів товарно-матеріальних цінностей та результатів виконаних робіт підтверджується розшифровкою напрямків використання у власній господарській діяльності придбаних товарно-матеріальних цінностей, які в залежності від їх спрямування були використані як під час виробництва, так і під час проведення ремонтів основних засобів позивача, якщо умовами договорів передбачалось виконання робіт з матеріалів замовника, що повною мірою кореспондується з господарською діяльністю ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», як металургійного підприємства з повним циклом випуску продукції. Крім того, контролюючим органом було зазначено про порушення пп.16.1.5 п.16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3, п.44.5, 44.6, ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу в частині ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, за результатами чого складено Акт про ненадання до перевірки оригіналів, належним чином завірених копій первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів від 09.02.2024 за №20/32-00-50-02-15/24432974, проте з такими висновками податкового органу позивач категорично не згоден, оскільки під час проведення перевірки ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» було надано всі необхідні первинні документи, які містять відомості про господарську операцію (обсяг, зміст, одиницю виміру) та які були складені внаслідок реального здійснення господарських операцій між ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та його контрагентами. Відповідно до розрахунку штрафної санкції, викладеної в додатку 1 до ППР від 04.03.2024 № 174/32-00-50-02, передбачено, що до ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» протягом року було застосовано штрафні санкції за аналогічні порушення відповідно до наступних ППР: від 10.01.2023 № 12/32-00-50-02-21; від 09.05.2023 № 382/32-00-50-02-21; від 11.07.2023 № 677/32-00-50-02-21; від 14.09.2023 №000/870/32-00-07-01-19; від 16.10.2023 №000/958/32-00-07-01-19; від 06.11.2023 року №996/32-00-50-02, що свідчить про наявність повторності порушень ст. 121 Податкового кодексу України. З цього приводу позивачем зазначається, що повторність у правопорушенні передбаченого ст.121 ПК України настає в разі, якщо платник вчинить одне з аналогічних правопорушень протягом року після накладення стягнення, однак перелічені податкові повідомлення-рішення, як первинні з огляду питання повторності, наразі, є предметом судового розгляду. При цьому, підвищений розмір штрафу як за повторне порушення може бути застосоване лише тоді, коли відповідне попереднє нарахування призвело до виникнення узгодженого податкового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, висновки акта перевірки, що стали підставою для винесення контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, на думку позивача, є безпідставними, а податкові повідомлення-рішення (далі ППР) є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
19 серпня 2024 року до суду надійшли заперечення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначив, що Згідно з пунктом 83.1 статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків, зокрема, є податкова інформація. До зазначеної податкової інформації належить й інформація, одержана податковим органом від інших органів виконавчої влади, зокрема, від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику. Отже, контролюючий орган має право збирати та застосовувати в роботі всі відомості і дані, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на нього завдань і функцій у порядку, встановленому Податкового кодексу. Інформаційні системи податкового органу ґрунтуються на даних самостійно та добровільно наданої суб`єктами господарювання (далі СГД) до контролюючого органу ДПС податкової інформації, яка наведена у поданих документах та звітах щодо реєстрації СГД, його місцезнаходження, засновників, посадових осіб, об`єктів оподаткування, іншої інформації, яка стосується СГД, податкової звітності, подання якої передбачено Податковим кодексом та Законами України, до складу якої належать: звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (далі Звіт ЄСВ), форма 1 ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (далі Звіт 1ДФ), форма 4 ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (далі Звіт 4ДФ) у яких наведено чисельність застрахованих осіб, дати прийняття та звільнення осіб, розмір нарахованого/виплаченого доходу та утриманих/перерахованих податків, дані щодо СГД фізичних осіб, із якими у звітному періоді здійснювались господарські операції; податкові декларації з податку на прибуток підприємства, Фінансові звіти суб`єкта малого підприємництва (далі Фінансовий звіт), Баланси, податкові декларації з податку на додану вартість (далі Декларація з ПДВ), уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у яких СГД задекларовано суми отриманого доходу, проведених витрат, отриманого прибутку/збитку, податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальників і покупців товарів, робіт, послуг, нарахованих податків, наявність та/або відсутність працюючих, основних засобів та інших показників фінансово-господарської діяльності СГД; інші податкові звіти та розрахунки, подання яких передбачено діючим законодавством, які обліковуються в інформаційній системі ІС «Податковий блок»; дані Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН) - який формується на підставі отриманих від платників ПДВ постачальників/покупців податкових накладних (далі - ПН) та розрахунків коригування до податкових накладних (далі Розрахунок коригування) у зв`язку з реалізацією/постачанням товарів, робіт, послуг, отриманням попередньої оплати за товари, роботи, послуги для/від покупців, одним із яких є ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», які реєструються/обліковуються ДПС. Документи та Звітність СГД подається до ДПС на паперових носіях та/або засобами електронного зв`язку, обов`язково містить підпис посадових осіб та печатку СГД, чим засвідчується юридична достовірність наданої інформації до ДПС та «сукупність юридично значимих (дійсних) документів» щодо кожного СГД. Тобто, даними, які наведено у поданих реєстраційних даних, звітності, ПН та розрахунках коригування, кожний СГД підтверджує склад засновників, посадових осіб, наявність кількості працюючих, основних засобів, постачальників, суму доходів, витрат, результат господарської діяльності, суму податків/зборів, номенклатуру/ціну, кількість/вартість реалізованих та/або придбаних товарів, робіт, послуг, суму отриманої попередньої оплати які і були використані податковим органом під час проведення документальної перевірки, та на яких ґрунтуються висновки Акту перевірки щодо кожного СГД. Крім того, згідно п. 121.2 ст. 121 ПК України ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6 - 8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт. Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт. Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації. Враховуючи вищевикладене, а також недостатність наданих доказів для підтвердження позиції Позивача, висновки за результатами перевірки щодо встановлених ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» порушень, є об`єктивними, обґрунтованими, задокументованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства. Викладене вище доводить, що ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» допущено порушення вищезазначених норм податкового законодавства, відтак, винесені Східним МУ ДПС податкові повідомлення-рішення є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню, а позовна заява не підлягає задоволенню (том 8 а.с. 149-179).
В підготовче засідання 26 серпня 2024 року з`явився представники сторін. У підготовчому судовому засіданні 26 серпня 2024 року було оголошено перерву до 16 вересня 2024 року.
16 вересня 2024 року справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 закрито підготовче провадження, яка занесена до протоколу судового засідання та призначено справу до розгляду по суті (том 9 а.с. 120-121).
У судовому засіданні 02 грудня 2024 року оголошено перерву до 09 грудня 2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року відмовлено у клопотанні свідка ОСОБА_3 про можливість приймати участь в судовому засіданні по даній справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні 09 грудня 2024 року оголошено перерву до 16 грудня 2024 року.
Судове засідання 16 грудня 2024 року було відкладено на 20.01.2025 року.
Судове засідання 20 січня 2025 року було відкладено на 10.02.2025 року.
В судовому засіданні 10 лютого 2025 року представник позивача підтримав пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому, у відповіді на відзив та додаткових поясненнях доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні 10 лютого 2025 року пред`явлений позов не визнав та, посилаючись на викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях доводи, просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з такого.
Позивач зареєстрований платником податків 17.12.1996 та на момент проведення перевірки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» перебувало на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
З Акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення: п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44, пп. 192.1.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. б) п. 200.4 ст. 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. № 21, в результаті чого підприємством завищено податковий кредит за вересень 2023р. на загальну суму ПДВ 47 586 867 грн., що призвело до завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на суму ПДВ 47 586 867 грн.;
п. 200.14 ст. 200 ПК України, внаслідок чого у підприємства відсутнє право на бюджетне відшкодування на суму 11 077,00грн.;
пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16, пп. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 ПК України в частині ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
На підставі висновків, викладених в Акті перевірки, Відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 04.03.2024р. № 175/32-00-50-02 про зменшення підприємству суми бюджетного відшкодування з ПДВ на 47 586 867грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій 23 793 433,50 грн.; від 04 березня 2024 року №174/32-00-50-02 про застосування до підприємства штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2040 грн.
Позивач, скористався своїм правом на оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішеь, в адміністративному порядку до Державної податкової служби України, за результатами якого Рішенням про результати розгляду скарги від 13.05.2024р. податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП від 04.03.2024р. № 175/32-00-50-02 скасоване в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПрАТ «Дніпропетровський інженерно-технічний центр «Контакт», ПрАТ «Укрпромобладнання», ТОВ «Кайман», ТОВ «БК «Метком Інвест», ТОВ «Гарант Прайм», ТОВ «Почин», ТОВ «Комплексстандарт» та у відповідній частині застосовані штрафні санкції, а в іншій частині зазначене ППР та ППР Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП від 04.03.2024 №174/32-00-50-02 залишені без змін.
Незгода позивача з податковими повідомленнями-рішеннями № 624/32-00-50-02 від 24 червня 2024 року, а також від 04.03.2024 №174/32-00-50-02 стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до приписів пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).
Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
У відповідності з п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.
Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).
Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг; б)залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Отже, від`ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об`єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов`язання) та від`ємником (податковим кредитом). Від`ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії - віднімання, і в силу дії об`єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.
Таким чином, фінансовий результат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.
Згідно зі ст.1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, хоч і первинний документ наявний, у податковому та бухгалтерському обліку вони не можуть відображатися.
З аналізу наведених норм слідує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.
Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.
В свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підвереджують факт її проведення.
Таким чином, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.
Судом встановлено, що висновки контролюючого органу про завищення бюджетного відшкодування за вересень 2023 року по операціям позивача з 15 контрагентами, а саме: ТОВ «Альфа Преміум Груп», ТОВ «Вілком ЛТД», ТОВ «Метротайл-Україна», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецінструмент», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техноекс», ТОВ «Гарда Секюріті», ТОВ «Проф-Гарант», ТОВ «Техинвест», ТОВ «Нікопрогресбуд», ТОВ «Комерційна компанія «Мегаліт», ТОВ «Кайрос Компані 2022», ТОВ «Торговий дім «МСК», ТОВ «Мегабізнес», ТОВ «БіоТранс Сервіс», ТОВ «Інтербуд Груп».
Так у акті від 15.02.2024 року № 122/32-00-50-02/24432974 зазначається, що перевіркою встановлено неможливість здійснення господарської операції з ідентифікованим товаром у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва, а саме відсутність факту реального одержання (купівлі) вказаними контрагентами ідентифікованого товару від інших СГД або в наслідок власного задекларованого виробництва (через відсутність у ТОВ «Альфа Преміум Груп», ТОВ «Вілком ЛТД», ТОВ «Метротайл-Україна», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецінструмент», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техноекс», ТОВ «Гарда Секюріті», ТОВ «Проф-Гарант», ТОВ «Техинвест», ТОВ «Нікопрогресбуд», ТОВ «Комерційна компанія «Мегаліт», ТОВ «Кайрос Компані 2022», ТОВ «Торговий дім «МСК», ТОВ «Мегабізнес», ТОВ «БіоТранс Сервіс», ТОВ «Інтербуд Груп» необхідних умов для виробництва відповідного товару в силу відсутності достатньої кількості персоналу, зареєстрованого відповідного виду господарської діяльності, відсутності придбання необхідної сировини для виробництва зазначеного товару) у досліджуваному та попередніх звітних періодах, засвідчує недійсність (неможливість) формування ним відповідного документу та доказує фіктивність введення в обіг ідентифікованого товару та нереальність здійснення первинного постачання (продажу) в першому ланцюгу.
Судом встановлено, що ТОВ «Альфа Преміум Груп» має ліцензію № 292127 від 03.06.2014 року видану Міністерством внутрішніх справ на здійснення охоронної діяльності, про що вказано на сайті МВС України (розділ «Діяльність-Ліцензування-Ліцензії-Ліцензії охорона»), що свідчить про безпідставність висновків відповідача про нереальність господарської операції у зв`язку з відсутністю ліцензії.
Податковим органом під час проведення перевірки не було взято до уваги те, що навіть надумана відсутність достатньої кількості трудових ресурсів для здійснення будь-якого виду діяльності не може слугувати підставою для визнання господарської операції фіктивною. Чинним законодавством не передбачено необхідної кількості трудових ресурсів, складських та виробничих приміщень для виконання того чи іншого виду діяльності. При цьому підприємство не позбавлене можливості залучати виробничі та трудові ресурси на підставі цивільно-правових договорів. Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності (наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 16.01.2018 року у справах № 820/4648/13-а, №826/1398/14).
Допитаний в судовому засіданні керівник ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП» - ОСОБА_4 зазначив, що Товариство мало достатню кількість працівників для виконання умов договору, для надання послуг залучались також працівники кінологічного центру, оскільки охорона використовувала службових собак. На теперішній час, Товариство позивачу послуг з охорони не надає, штат працівників скорочений, а собаки були продані.
Господарські операції з ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» (код ЕДРПОУ 43030337) підтверджуються укладеним договором між Позивачем (Замовник) та ТОВ «Гарда Секюріті» (Виконавець) про виконання робіт № 215 від 06.02.2020 з додатковими угодами, згідно з умовами якого ТОВ «Гарда Секюріті» надавало послуги з охорони та супроводу вантажу при транспортуванні у залізничних вагонах (том 3 а.с. 104-110, 134-171).
Вартість послуг з охорони за даним договором визначається окремим розрахунком (Додаток 3 до даного договору), підписаним обома сторонами.
Розрахунки Замовника за надані Виконавцем послуги з охорони здійснюються на підставі наданого рахунку та підписаного обома Сторонами Акту наданих послуг. При відсутності зауважень до наданих послуг з охорони, акт підписується сторонами не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за звітним.
За результатами господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було задекларовано ПДВ 1127505,60 грн.
ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» мають довготривалі взаємовідносини, починаючи з 2020 року.
На виконання умов Договору сторонами були підписані наступні акти наданих послуг: 190 від 21.09.2023; № 191 від 30.09.2023, 192 від 30.09.2023.Оплата за надані послуги здійснена в повному обсязі на підставі виставлених Виконавцем рахунків № 192 від 21.09.2023; № 191 від 21.09.2023, 190 від 21.09.2023; Листи візування до актів виконаних робіт від 30.09.2023 року за послуги у вересеньі 2023 року. Данні роботи виконувались підрядником: «Гарда Секюріті» у рамках Договору № 215 від 06.02.2020 (том 2 а.с. 43- 47).
Висновки контролюючого органу в акті перевірки на підставі інформації бази даних про відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, є безпідставні, оскільки згідно з практикою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 12 квітня 2023 року справа № 160/5065/20, зі спорів щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, наявності або відсутності окремих документів, а також недоліки в їх оформленні, відсутності ТТН, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту.
Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. Необхідно зазначити, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Крім того, не є свідченням нереальності господарських операцій відсутність деталізації їх опису в первинних документах.
Щодо посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів позивача та підприємств по ланцюгу постачання, колегія суддів зазначає, що вирок у кримінальних провадженнях відсутній, посадових осіб позивача не звинувачено в отриманні податкової вигоди по взаємовідносинах з цими підприємствами саме в межах вказаних правовідносин. Оцінку належності та допустимості цих доказів має бути надано судом під час розгляду кримінальних справ у порядку кримінального судочинства, а не під час розгляду даної адміністративної справи. Суд звертає увагу, що наявність кримінальних проваджень щодо контрагентів платника податків, в яких не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. З цього приводу Верховний Суд висловлював правову позицію, зокрема у справі №802/2231/17-а постанова від 18.09.2018.
Також, суд звертає увагу, що сам факт наявності кримінального провадження не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом. Під час проведення господарських операцій платник податку може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності свого постачальника (в тому числі по ланцюгу постачання) і реально отримати від нього товари/роботи/послуги, незважаючи на те, що контрагент можливо і має намір щодо порушення податкового законодавства.
Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 09 липня 2020 року у справі № 826/9561/17, від 04 вересня 2020 року у справі № 1640/2783/18, від 25 вересня 2019 року у справі № 817/992/15, від 01 грудня 2022 року у справі № 320/5878/19.
Крім того, відповідно до частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Верховним Судом України неодноразово, з метою усунення неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права зазначалось, що факт фіктивності господарської діяльності не може залишитися неврахованим судами, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю навіть за формального підтвердження її первинними документами та дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення, зокрема відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту, є безпідставним.
Допитанні у судовому засіданні свідки ОСОБА_1 , який займає на ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» посаду заступника директора. Свідок суду пояснив, що ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» надавало послуги з охорони, до його обов`язків входила організація охоронної діяльності на підприємстві, зокрема недопущення розкрадання майна на підприємстві, організація пропускного режиму. Точну кількість працівників назвати не зміг, але зазначив про те, що умови договору виконувались належними чином та у повному обсязі. Також зазначив про наявність у Товариства кінологічного центру у кількості 7 собак, та відповідальної особи, яка здійснює за ними постійний догляд.
Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він працює на ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» у кінологічному центрі та здійснює постій догляд за собаками. Чи надавались послуги з охорони іншим підприємствам йому не відомо, оскільки до його повноважень на теперішній час входить надавати для ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Додатками до договорів погоджено дислокацію КПП, постів, дозорів по поділу; перелік документів, в тому числі необхідних для підтвердження кваліфікації працівників суб`єктів охоронної діяльності, що надають послуги з охорони об`єктів охорони ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та особистої охорони визначених ним посадових осіб; розрахунок вартості послуг з охорони об`єктів охорони ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; кваліфікацію видів порушень правил внутрішнього розпорядку на території замовника і розмір штрафних санкцій за дані порушення; перелік порушень; об`єм робіт; маршрути та схеми супроводу вантажів.
Суд зауважує, що відсутність у контрагентів трудових та матеріально - технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте така податкова інформація, носить виключно інформативний характер та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.
При цьому, жодних інших обставин для невизнання первинних документів Підприємства та неврахування господарських відносин позивача з його контрагентами за спірний період при визначенні об`єкту оподаткування, у акті перевірки не наведено, аналізу господарської діяльності між позивачем та його контрагентами у цьому періоді не проведено, оцінки наданим позивачем первинним документам з точки зору відповідності їх вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не надано, у зв`язку з чим, суд вважає такі висновки контролюючого органу необґрунтованими.
За наведених вище обставин у їх сукупності, суд не приймає висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 15.02.2024р. №122/32-00-07-06-14/24432974, щодо встановлених у ньому обставин, які свідчать про відсутність здійснення спірної господарської діяльності між зазначеним суб`єктом господарювання та позивачем.
Крім того, суд зазначає, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у всіх первинних документах та документах бухгалтерської звітності (договори, рахунки, банківські виписки), а також не зазначав про порушення вимог чинного податкового законодавства при їх формуванні.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду в постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі № 809/2918/13-а, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Взагалі, в акті перевірки відсутність реальності вчинення господарської діяльності з контрагентами позивача пов`язується податковим органом з обставинами діяльності контрагентів, які на думку податкового органу неналежним чином здійснюють свою діяльність, що є неприпустимим як за законодавством України так і за міжнародними нормами.
При цьому, важливо враховувати фактичну можливість платника податків усвідомлювати той факт, що від імені задекларованого в первинних документах суб`єкта господарювання діють неуповноважені особи. Мають бути наявні докази того, що законними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних первинних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у достовірності складених іншими особами первинних документів. Інакше тлумачення норм податкового законодавства фактично перекладає обов`язок здійснення податкового контролю на самих платників податків.
Принцип індивідуальної відповідальності платника податків також застосував ЄСПЛ у рішеннях у справах «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії», «Булвес АД проти Болгарії», «Інтерсплав проти України», визначивши, що платник податків не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено залученість цього платника до таких зловживань.
Щодо факту віднесення окремих контрагентів-постачальників позивача до категорії «ризикових» відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 11.12.2019 року №1165, суд зазначає, що такий Порядок врегульовує виключно правовідносини, які виникають між податковим органом та платником податку на додану вартість. При цьому, єдиним правовим наслідком визнання платника податку «ризиковим» є виникнення у податкового органу права зупинити реєстрацію податкової накладної платника ПДВ, визнаного «ризиковим», жодних інших правових наслідків податковим законодавством не передбачено. Відтак, перебування платника в статусі «ризикового» чи позбавлення даного статусу не може беззаперечно свідчити про реальність чи нереальність вчинених таким платником податків господарських операцій.
До того ж змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом (постанова Верховного Суду від 07 грудня 2022 року по справі №500/2237/20).
У контексті наведеного слід зауважити, що Верховний Суд неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що висновки податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій, які зроблені виключно на підставі аналізу баз даних АІС «Податковий блок» та податкової інформації щодо контрагентів платника податків, є неприйнятними, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства й аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Так само податкова інформація щодо контрагентів суб`єкта господарювання у ланцюгах постачання носить інформативний характер та не є безперечним свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами як підставами формування бухгалтерського обліку. Без встановлення у судовому порядку обставин відсутності у контрагентів суб`єкта господарювання основних засобів, трудових ресурсів тощо, висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з огляду на зазначені обставини носять лише характер припущень.
Господарські операції з ТОВ «ВІЛКОМ ЛТД» (код ЕДРПОУ 33204896) підтверджуються укладеним Договором № 1382 від 11.06.2021 р. на поставку обладнання, матеріалів та запасних частин по Україні з додатками, Додатковими угодами до Договору, специфікаціями та замовленнями на поставку. Відповідно до умов Договору № 1382 ТОВ «Вілком ЛТД» зобов`язується поставити та передати у власність ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Продукцію за цінами, узгодженими у Специфікації(ях) до даного Договору, в об`ємах та згідно строків, зазначених у Замовленнях на поставку, що є невід`ємними частинами даного Договору, а ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» прийняти Продукцію та оплатити її на умовах даного Договору.
За результатами господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було задекларовано ПДВ 5990,00 грн.
Однак, відповідач уважає, що позивачем завищено податковий кредит на суму 5990,00 грн, оскільки документи за господарською операцією з ТОВ «ВІЛКОМ ЛТД» містять дефекти та не можуть бути прийняті до бухгалтерського та податкового обліку.
Проте, відповідач не зазначає через яку саме дефектність первинних документів унеможливлює їх прийняття.
Відповідачем не заперечувалось, що згідно даних ЄРПН ТОВ «МЕТРОТАЙЛ-УКРАЇНА» зареєстровано на адресу ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» податкові накладні: у серпні 2023 на загальну суму ПДВ - 233 377,06 грн., із номенклатурою: «Труба ПЕ СПІРО д.1500 мм SN8» у кількості 35,28 м. за ціною 33 074,98 грн., у вересні 2023 на загальну суму ПДВ - 171 989,9 грн., із номенклатурою: «Труба ПЕ СПІРО д.1500 мм SN8» у кількості 26 м. за ціною 33 074,98 грн.
За результатами господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було задекларовано ПДВ 405 366,96 грн. за вересень 2023грн.
Враховуючи вищевикладене, у ході судового розгляду, не доведенні висновки відповідача про недостатність наданих паперових носіїв, що підтверджують реальність настання правових наслідків по господарських операціях у рамках взаємовідносин ТОВ «МЕТРОТАЙЛ-УКРАЇНА» - ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ».
За результатами господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було задекларовано ПДВ 15 401,80 грн.
Відповідач уважає, що надання позивачем до перевірки документи за вказаною господарською діяльністю мають юридичну дефектність документів, оскільки відповідно до даних ІС «Податковий блок», ЄРПН, проведеного аналізу співставлення придбання/продажу встановлено, що ТОВ НВП «СПЕЦІНСТРУМЕНТ» не придбаває та не імпортує ідентичний товар, тому не можуть бути прийняті до бухгалтерського та податкового обліку,
Однак, такі висновки відповідача спростованні наданими позивачем документами, оскільки, допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право Позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару та заявлення до бюджетного відшкодування від`ємного значення з податку на додану вартість (така позиція викладена у постанові ВС від 03.04.2018 у справі № 2а-7462/10/2170).
За результатами господарських операцій до складу податкового кредиту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» декларації з ПДВ за вересень 2023 віднесено податкові накладні на загальну суму ПДВ 221 863,60 грн. за серпень 2023 року.
Відповідач зроблено висновок про нереальність господарської операції на підставі даних ІС «Податковий блок», ЄРПН, проведеного аналізу співставлення придбання/продажу товарів, робіт, послуг згідно з якими ТОВ«ТЕХИНВЕСТ» не придбавало ідентичні товари, на які оформлено ПН для ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та/або послуги їх виготовлення.
Проте, такі висновки контролючого ґрунтуються виключно на припущеннях та не свідчать про порушення позивачем податкового законодавства. Податкова інформація стосовно контрагентів Позивача, а тим більш його контрагентів, не може бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій, і як, наслідок, порушення Позивачем норм податкового законодавства, оскільки жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язок платників податків - покупців товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів- постачальників будь-яких відомостей щодо повноти та правильності ведення ними податкового обліку, сплати податків за окремою операцією придбання товарів (надання послуг), відомостей щодо третіх осіб (постачальників в ланцюгу) тощо.
За результатами господарських операцій ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було задекларовано ПДВ 102 195,20 грн.
До складу податкового кредиту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» декларації з ПДВ за вересень 2023 віднесено податкові накладні на загальну суму ПДВ 4 323 755,27 грн.
Суд зауважує, що допитаний у судовому засідання директор ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» підтвердила надання позивачу послуг по зменшенню витрат на споживання природного газу на обертових печах печах № 2 та № 3. У рамках послуги було надано біопалива (лушпиння соняшника) за серпень 3872,04 т., за вересень 2175,90 т. Зазначила, що підприємство мало і має достатню кількість трудових ресурсів. ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» не виконує роботи підвищеної небезпеки, тому діяльність підприємства не потребує наявності дозвільних документів. Надання послуги із зменшення витрат на споживання природного газу не передбачає наявності лі цензії.
Крім того, директором ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» були наданні письмові пояснення, у яких П`ятокова В.В. зазначила, що основними постачальниками біопалива у 2023 - 2024 роках для ТОВ «БІО СЕРВІС» є: ТОВ «СВІТ ЛОГІСТИК»; ТОВ «АОИЛ»; ТОВ «Олійний Дім»; ТОВ «Виробнича компаній «Золотий дракон»; ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД», ОСОБА_5 ; ТОВ «Катеринопільський елеватор». Для ведення господарської діяльності та надання послуг з перевезення Замовника, на ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» укладені договори про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, а саме: ТОВ «РУБІКОН-ЛОПСТІК», ФОП ОСОБА_6 ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» має місця зберігання біопалива (лузги), а саме: на території частки) будівлі головного корпусу вогнетривного відділення, яким користується згідно договору позички майна № 250821 від 29.09.2021 року укладеного з ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ»; склад у м. Кропивницькому загального площею 3859,2 кв. м. згідно Договору оренди нерухомого майна з "ТОВ «Хорвакс Технології» № 01/03-2020 від 01.03.2020 року; Орендоване майно відображено в поданих раніше Повідомленнях про об`єкти, або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність по формі 20-ОПП. ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» за власний рахунок проводить поточні та капітальні ремонти обладнання, техніки, - автомобільних засобів, технічне обслуговування комплексу заміщення природного газу біопаливом № 2, № 3, придбання запасних частин, комплектуючих, нових видів обладнання необхідного для удосконалення виконання робіт стосовно подрібнення біопалива, дотримання необхідної вологості, безперервної роботи обладнання по заміщенню природного газу біопаливом на ОП № 2, № 3 ВВЦ Замовника.
Відповідач посилаючись на нереальність здійснення господарських операцій між ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «ІНТЕРБУД ГРУП», зазначав про те, що ТОВ «ЕНЕРГОМАГІСТРАЛЬ» не могло бути виробником товару (Станіна конвеєра та Конвеєрна стрічка) через відсутність працівників та виробничих потужностей.
Суд, зауважує, що відсутність достатньої кількості трудових ресурсів для здійснення будь-якого виду діяльності не може слугувати підставою для визнання господарської операції фіктивною. Чинним законодавством не передбачено необхідної кількості трудових ресурсів, складських та виробничих приміщень для виконання того чи іншого виду діяльності. При цьому підприємство не позбавлене можливості залучати виробничі та трудові ресурси на підставі цивільно-правових договорів. Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності (наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 16.01.2018р. у справах № 820/4648/13-а, № 826/1398/14).
Договору на капітальну закупівлю № 971 від 11.07.2023 р. з додатками. Відповідно до умов Договору № 971 ТОВ «Нікопрогресбуд» зобов`язується виконати свої зобов`язання, що вказані у п.1.2 даного Договору у встановлений в цьому Договорі строк (строки) на об`єкті: «Гірничий департамент. Реконструкція внутрішніх систем опалення і електричних мереж віддалених об`єктів ГД у повному обсязі основних та супутніх зобов`язань, згідно Технічного завдання (Додаток 4 до цього Договору) та Технічної пропозиції Підрядника (Додаток 12 до цього Договору) та інших визначених цим Договором умов, а ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зобов`язується прийняти та сплатити за них визначену в Договорі плату.
НА підставі вищевказаних договорів ТОВ «Нікопрогресбуд» надаволо ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» наступні послуги щодо Реконструкції внутрішніх систем опалення і електричних мереж віддалених об`єктів ГД (РУ, УЗТ, ДСГ ГД УСГіПВ" ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"» на суму ПДВ 1 127 030,80 грн. та виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті: "Сталеплавильний департамент. Конвертерний цех. Виконання комплекса робіт по проведенню капітальних ремонтіввантажопід`ємних кранів конвертерного цеху" "ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"» на суму ПДВ 390 549,41 грн.
Крім цього, часткова оплата рахунка № 1016 за платіжною інструкцією № 600018471 пояснюється наявністю припинення зустрічних однорідних вимог ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ТОВ «НІКОПРОГРЕСБУД» на суму 55 647,93 грн. заліком, а часткова оплата рахунка №1044 за платіжними інструкціями № 600025705 та №600023498 - наявністю припинення зустрічних однорідних вимог ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ТОВ «НІКОПРОГРЕСБУД» на суму 48 844,18 грн. заліком.
Відповідач прийшов до висновку про нереальність господарських операцій посилаючись на відсутність трудових та матеріальних ресурсів, що свідчить про неможливість виконання робіт ТОВ «НІКОПРОГРЕСБУД» на об`єктах Замовника.
Проте, такі висновку відповідача є безпідставні, оскільки відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключаєможливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, знаходження за місцем реєстрації, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо.
До складу податкового кредиту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» декларації з ПДВ за вересень 2023 віднесено податкові накладні на загальну суму ПДВ 323 122,80 грн.
До складу податкового кредиту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» декларації з ПДВ за вересень 2023 віднесено податкові накладні на загальну суму ПДВ 19 800 грн.
До складу податкового кредиту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» декларації з ПДВ за вересень 2023 віднесено податкові накладні на загальну суму ПДВ 6728,00 грн.
А також, Договору № 240 від 20.03.2023 р. на поставку обладнання, матеріалів та запасних частин по Україні з додатками. Відповідно до умов Договору № 240 ТОВ «Мегабізнес» зобов`язується поставити та передати у власність ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Продукцію за цінами, узгодженими у Специфікації(ях) до даного Договору, в об`ємах та згідно строків, зазначених у Замовленнях на поставку, що є невід`ємними частинами даного Договору, а ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» прийняти Продукцію та оплатити її на умовах даного Договору.
До складу податкового кредиту ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» декларації з ПДВ за вересень 2023 віднесено податкові накладні на загальну суму ПДВ 8 256,00 грн.
Отже, первинні документи по господарським операціям ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Альфа Преміум Груп», ТОВ «Вілком ЛТД», ТОВ «Метротайл-Україна», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецінструмент», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техноекс», ТОВ «Гарда Секюріті», ТОВ «Проф-Гарант», ТОВ «БіоТранс Сервіс», ТОВ «Техинвест», ТОВ «Нікопрогресбуд», ТОВ «Комерційна компанія «Мегаліт», ТОВ «Кайрос Компані 2022», ТОВ «Торговий дім «МСК», ТОВ «Мегабізнес», ТОВ «Інтербуд Груп» оформлені відповідно до вимог ч. 2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.
При цьому, суд вказує, що в акті перевірки контролюючим органом не надано оцінку господарським взаємовідносинам позивача з його контрагентами на підставі наданої до перевірки первинної документації та документів бухгалтерського та податкового обліку.
Суд встановив, що позивачем було надано документи, які дають можливість дійти висновку про рух активів у процесі здійснення зазначених вище господарських операцій, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій та існування зв`язку між фактом придбання товарів (робіт, послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку та доказами на підтвердження отримання позивачем робіт.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, що стосуються господарських операцій з контрагентами позивача, суд надає перевагу належним письмовим доказам, а саме документам первинного бухгалтерського обліку.
Контролюючим органом також до суду не надано будь-яких заперечень щодо того, що всі податкові накладні, виписані вищевказаними контрагентами позивача, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, при цьому до них не наведено жодних зауважень.
Як вже зазналось у відповідності пп. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Саме первинними документами підтверджується факт здійснення господарської діяльності в обсязі та з відповідною метою, що визначена договором.
Щодо посилань відповідача на те, що правочини, укладені з цими контрагентами, не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, підтвердженням чого, на думку контролюючого органу, є наявність податкової інформації про відсутність у цих підприємств необхідних для здійснення господарської діяльності трудових та виробничих ресурсів, транспортного, виробничого та торгівельного обладнання, основних засобів, а також складських приміщень тощо суд зазначає, що жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платників податків одержувачів товарів (робіт, послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
На думку суду, необґрунтованими є й посилання податкового органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах ТОВ «Альфа Преміум Груп», ТОВ «Вілком ЛТД», ТОВ «Метротайл-Україна», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецінструмент», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техноекс», ТОВ «Гарда Секюріті», ТОВ «Проф-Гарант», ТОВ «Техинвест», ТОВ «Нікопрогресбуд», ТОВ «Комерційна компанія «Мегаліт», ТОВ «Кайрос Компані 2022», ТОВ «Торговий дім «МСК», ТОВ «Мегабізнес», ТОВ «БіоТранс Сервіс», ТОВ «Інтербуд Груп», оскільки вона носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Так, на переконання суду, неможливо дійти з інформації, що міститься в ІТС "Податковий блок" за відсутності безпосереднього дослідження контролюючим органом фінансово - господарської діяльності даного суб`єкта господарювання, в тому числі щодо наявних обсягів сировини (запасів минулих періодів та їх фактичний стан який міг вплинути на кінцевий об`єм/площу виготовлених ТМЦ).
Про такий висновок суду свідчить правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 28.05.2021 року у справі №804/5965/16, згідно якої, податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача, як доказ нереальності здійснення господарських операцій, є безпідставною, оскільки остання носить виключно інформативний характер, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Оцінюючи висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій, суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 18.06.2021 року у справі № 320/7061/19, згідно якої, порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, не встановлення фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Варто зазначити, що в Акті перевірки більшість доводів податкового органу, за яких останній зробив висновок про нереальність господарських операцій за договорами, укладеними позивачем із ТОВ «Альфа Преміум Груп», ТОВ «Вілком ЛТД», ТОВ «Метротайл-Україна», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецінструмент», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техноекс», ТОВ «Гарда Секюріті», ТОВ «Проф-Гарант», ТОВ «Техинвест», ТОВ «Нікопрогресбуд», ТОВ «Комерційна компанія «Мегаліт», ТОВ «Кайрос Компані 2022», ТОВ «Торговий дім «МСК», ТОВ «Мегабізнес», ТОВ «БіоТранс Сервіс», ТОВ «Інтербуд Груп», стосуються або цих контрагентів, або їх контрагентів.
Також, Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 року по справі №804/959/16 зазначив, що визначальним для вирішення справи є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, і таке дослідження має бути здійснено на підставі первинних документів, які мають бути належним чином оформлені, в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення таких операцій і є підставою для формування податкового обліку платника податків. У справі, що розглядається, позивачем було надано до судів першої та апеляційної інстанції оформлені у відповідності до вимог чинного податкового законодавства первинні документи (договори, договори постачання, накладні та податкові накладні, видаткові накладні, документи на підтвердження здійснення оплати по договорам укладеним з відповідними контрагентами, посвідчення відповідності, рахунки-фактури, копії довіреностей на відповідних відповідальних осіб за постачання/прийняття матеріальних цінностей (товарів), документи на перевезення товарів (містять всю необхідну інформацію щодо транспортування продукції, а саме: найменування вантажовідправника, вантажоодержувача, замовника, пункт навантаження/розвантаження, найменування вагону, прізвища та підписи відповідальних осіб, відомості про вантаж, маса товару, підпис та печатка перевізника) та їх розвантаження на складські приміщення та інші документи), які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій. В свою чергу, контролюючим органом не було доведено та надано судам попередніх інстанцій належних доказів відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та його контрагентами за перевіряємий відповідачем період.
Крім того, суд зазначає, що посилання контролюючого органу на те, що по ланцюгу господарських відносин з придбання/продажу товару, у 3-й та 4-й ланці є суб`єкти господарської діяльності, у яких, за податковою інформацією, відсутня податкова звітність про наявність ресурсів для здійснення господарської діяльності, та/або відсутня інформація щодо наявності необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності є безпідставними, оскільки відповідачем не було надано судам першої та апеляційної інстанції жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що позивач брав участь у будь-яких господарських відносинах з такими суб`єктами господарської діяльності.
Відтак, ті обставини, що у ланцюгах постачальників є сумнівні підприємства чи навіть підприємства, які містять ознаки «ризикових», є лише приводом для більш ретельної перевірки (дослідження) їх діяльності.
При цьому, відносини між учасниками наступних ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг» та його безпосередніми контрагентами.
Щодо доводів відповідача про наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд зазначає, що порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
Самі ж протоколи допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування до винесення вироку в рамках кримінального провадження не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.
Аналогічні правові висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом.
Таким чином, посилання контролюючого органу на наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача не може бути прийнято до уваги судом, оскільки відповідно до положень частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте відповідачем, всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України, такого доказу як вирок надано до суду не було.
Також суд зазначає, що від`ємне значення сформоване за результатами взаємовідносин з контрагентами, визначене вірно у частині, враховуючи правомірність формування сум податкового кредиту та підтвердження його виникнення. Від`ємне значення суми ПДВ виникає у разі, коли податковий кредит платника більший за податкове зобов`язання, враховуючи, що податковий кредит позивачем сформовано вірно, його формування підтверджено всіма первинними документами, сума від`ємного значення не потребує коригування.
Відтак у даному випадку суд вважає, що висновок про нереальність здійснених операцій між ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Альфа Преміум Груп», ТОВ «Вілком ЛТД», ТОВ «Метротайл-Україна», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Спецінструмент», ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Техноекс», ТОВ «Гарда Секюріті», ТОВ «Проф-Гарант», ТОВ «Техинвест», ТОВ «Нікопрогресбуд», ТОВ «Комерційна компанія «Мегаліт», ТОВ «Кайрос Компані 2022», ТОВ «Торговий дім «МСК», ТОВ «Мегабізнес», ТОВ «БіоТранс Сервіс», ТОВ «Інтербуд Груп» є необґрунтованим, зроблений без посилання на відповідні докази (акти перевірок, зустрічних звірок, рішення суду), тобто висновки контролюючого органу мають суб`єктивний характер, та є нічим іншим ніж припущенням.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, щодо прийняття спірного податкового повідомлення рішення № 624/32-00-50-02 від 24 червня 2024, однак є таким, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
На підставі викладеного, суд приходить висновку, що податкове повідомлення-рішення форми «В1» № 624/32-00-50-02 від 24 червня 2024, винесене Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо правомірності прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення форми «ПС» № 174/32-00-50-02 від 04.03.2024, яким до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 2040,00 грн. за ненадання або надання не в повному обсязі належним чином завірених копій первинних документів на запити контролюючого органу від 22.01.2024 № 479/6/32-00-50-02-06, що підтверджується актом від 09.02.2024 № 20/32-00-50-02-15/24432974, то суд вважає на наступне.
Відповідно до вказаного податкового повідомлення-рішення, контролюючим органом було нараховано штрафні санкції на підставі пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, в якому визначено, що ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
За правилами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
У відповідності до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до пункту 85.1 статті 85 Податкового кодексу України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) пункту 85.4 статті 85 Податкового кодексу України.
Як встановлено судом, в ході проведеної перевірки відповідачем надавались запити позивачеві про надання документів від 22.01.2024 року № 479/6/32-00-50-02-06, а також складений акт від 09.02.2024 року № 20/32-00-50-02-15/24432974 «Про ненадання підприємством до перевірки первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн. по декларації з податку на додану вартість за вересень 2023 року.
Згідно вказаному акту, в ході проведення перевірки підприємством на письмові листи-вимоги не надано або надано не в поновному обсязі документів, наведених у додатку № 1 до акту.
Виходячи із змісту запитів про надання документів, акту від 09.02.2024 року № 20/32-00-50-02-15/24432974 про ненадання підприємством документів, суд погоджується з позивачем, що перелічені документи не є бухгалтерськими документами або є дублюючими документами з огляду на їх складення підприємством, тобто є внутрішньо обліковими, у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», оскільки не містять відомостей про відповідну господарську операцію, результати якої підлягають відображенню в бухгалтерському обліку і свідчать про рух активів, та не підтверджують її здійснення, не є статистичними та не впливають на розмір та сплату податків та зборів, як то передбачено статті 44 Податкового кодексу України, а інші документи складаються безпосередньо на самому підприємстві і є внутрішньо обліковими.
Крім того судом встановлено, що позивачем до перевірки були надані первинні документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліках, пов`язані з обчисленням і сплатою податку на додану вартість, що підтверджено також відповідною інформацією в акті перевірки від 15.02.2024 року № 122/32-00-50-02/24432974.
Отже, під час проведення перевірки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було надано первинні документи, які містять відомості про господарську операцію (обсяг, зміст, одиницю виміру) та які в своїй сукупності засвідчують факт реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
З огляду на викладене, суд вважає відсутніми підстави для застосування штрафу відповідно до пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України.
Також розрахунку штрафної санкції, викладеного в додатку 1 до податкового повідомлення-рішення рішення форми «ПС» № 174/32-00-50-02 від 04.03.2024 встановлено, що до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» протягом року було застосовано штрафні санкції за таке саме порушення відповідно до наступних податкових повідомлень-рішень: від 10.01.2023 №12/32-00-50-02-21, від 09.05.2023 №382/32-00-50-02-21, від 11.07.2023 №677/32-00-50-02-21, від 14.09.2023 №000/870/32-00-07-01-19, від 16.10.2023 №000/958/32-00-07-01-19, від 06.11.2023 № №996/32-00-50-02.
Відповідач у даному розрахунку посилається на застосування штрафних санкцій в подвійному розмірі з урахуванням наявності податкового повідомлення-рішення про застосування штрафної санкції в одинарному розмірі.
З урахуванням наведеної інформації відповідач зазначає, що наявність повторного порушення норми статті 121 Податкового кодексу України підтверджується інформацією, наведеною в зазначених податкових повідомленнях-рішенням, в результаті чого штрафну санкцію за ненадання до перевірки оригіналів документів чи їх завірених належним чином копій розраховано у відповідності до норм чинного податкового законодавства.
Судом щодо зазначених відповідачем податкових повідомлень-рішень від 10.01.2023 №12/32-00-50-02-21, від 09.05.2023 №382/32-00-50-02-21, від 11.07.2023 №677/32-00-50-02-21, від 14.09.2023 №000/870/32-00-07-01-19, від 16.10.2023 №000/958/32-00-07-01-19, від 06.11.2023 №996/32-00-50-02, встановлено наступне.
У межах адміністративної справи №160/8083/23 оскаржується податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №12/32-00-50-02-21 від 10.01.2023.
У межах адміністративної справи № 160/119/24 рішенням суду від 17 травня 2024 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення 16.10.2023 №000/958/32-00-07-01-19.
У межах адміністративної справи № 160/3699/24 рішенням суду від 04 квітня 2024 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 06.11.2023 №996/32-00-50-02.
Повторність у правопорушенні, передбаченому статтею 121 Податкового кодексу України, настає в разі, якщо платник вчинить одне з аналогічних правопорушень протягом року після накладення стягнення.
З урахуванням викладеного вбачається, що зазначені податкові повідомлення-рішення або оскаржуються або є вже скасованими, відтак прийняте ППР Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на суму 2040,00 грн., яке враховує повторність аналогічного порушення норм статті 121 Податкового кодексу України, є протиправним.
На підставі викладеного, суд приходить висновку, що податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №174/32-00-50-02 від 04.03.2024, винесене Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, яким до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 2040,00 грн., є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з вимогами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у той час як відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірних рішень.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволеню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 04.03.2024 № 174/32-00-50-02.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 24.06.2024 № 624/32-00-50-02.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 лютого 2025 року.

Суддя А.О. Коренев