Справа № 160/33276/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
17 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), починаючи з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 25.02.2022 р..
Ухвалою від 20 грудня 2024 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно із ч. 6 ст. 12, ч. 1,2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Частинами 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 після досягнення 60 років, 10.05.2023 року звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності, заяву позивача розглянуло ГУ ПФУ в Донецькій області.
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 17.05.2023 № 26 у призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Так, у рішенні встановлено, що необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону №1058-IV становить 29 років, тоді як страховий стаж позивача складає 16 років 07 місяців 10 днів. До страхового стажу не зараховано: період роботи по 07.08.1994 згідно з довідкою від 09.06.2022 № 20, виданою КЗДО (ясла-садок) комбінованого типу Дніпровської міської ради, оскільки в довідці відсутні відомості про прийняття на роботу; період роботи з 06.05.1985 по 01.10.1986 відповідно до довідки від 14.07.2022 № 14/5-47 та копій первинних документів про прийняття/звільнення (наказ № 180 від 06.05.1985, наказ № 711 від 01.10.1986), виданої управлінням освіти Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, у зв`язку з тим, що ім`я і по батькові особи, щодо якої надаються відомості про періоди роботи, зазначено зі скороченням; період роботи з грудня 1995 по грудень 2002 на підставі довідки від 08.03.2023 без реєстраційного номеру, виданої приватною виробничо-комерційною фірмою «Камелія-сервіс», оскільки зазначена довідка не містить підстав видачі. У зв`язку з відсутністю у заявника необхідного страхового стажу, в призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Дніпорптеровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 по справі №160/19387/23, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.05.2023 № 97 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу наступні періоди роботи ОСОБА_1 : з 01.09.1982 по 05.05.1985 на посаді телеграфіста резерву Індустріального міжрайонного вузла зв`язку; з 06.05.1985 по 01.10.1986 на посаді нянечки садової групи дитячого закладу №63; з серпня 1988 року по грудень 1992 року на посаді повара дитячої установи (ясла-садок) №350; з грудня 1995 року по грудень 2002 року на посаді повара у кафе «Таїр» Приватної виробничо-комерційної фірми «КАМЕДІ Я- СЕРВІС».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 10.05.2023 ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі № 160/19387/23 - залишено без змін.

Позивач отримала лист ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 12.08.2024 р. з відмовою у призначенні їй пенсії з причини відсутності необхідного страхового стажу (29 років). Як зазначає ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у своєму листі, що після виконання рішення суду та зарахування додаткових періодів до страхового стажу, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 10 місяців 06 днів.

Вважаючи дії відповідача стосовно повторного винесення необґрунтованого рішення про відмову у призначенні пенсії , позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 2 статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання

За приписами ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 373 КАС України визначено порядок звернення судових рішень в адміністративних справах до виконання.

Частиною 1 ст.373 КАС України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 383 КАС України визначено порядок звернення до суду задля визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Згідно із ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За змістом приписів ч.2, ч.3 ст.383 КАС України у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно із ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо повторного прийняття рішення від 11.06.2024 р. № 97 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 25.12.2023 у справі №160/19387/23.

У цьому випадку позивач фактично оскаржує протиправні дії , допущені відповідач на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 року у справі від 25.12.2023 у справі №160/19387/23. Вище зазначене судове рішення набрало законної сили 23.04.2024 року.

Разом з тим, суд зазначає, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовано розділом ІV "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах" Кодексу адміністративного судочинства України, яким не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Так, як зазначалося вище, відповідно до приписів ст.383 КАС України, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Крім того, за вищенаведеними нормами закону, у разі невиконання відповідачем (боржником) рішення суду, позивач, як стягувач, може отримати виконавчий лист на виконання такого судового рішення та звернутися до відповідного органу державної виконавчої служби з метою його примусового виконання.

Натомість, чинним законодавством не передбачено зобов`язання відповідача (боржника) виконати судове рішення, яке набрало законної сили, у судовому порядку шляхом подання окремого позову з цього приводу та ухвалення відповідного судового рішення.

З приписами частин першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області приймаючи рішення від 25.12.2023 у справі №160/19387/23 не виконав належним чином рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки не врахував висновки суду та повторно відмовив у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності правових підстав.

Як слідує з рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі № №160/19387/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області безпідставно під час обрахунку права позивача на пенсію за віком не зарахував до страхового стажу періоди: з 01.09.1982 по 05.05.1985 на посаді телеграфіста резерву Індустріального міжрайонного вузла зв`язку; з 06.05.1985 по 01.10.1986 на посаді нянечки садової групи дитячого закладу № 63; з серпня 1988 року по грудень 1992 року на посаді повара дитячої установи (ясла-садок) № 350; з грудня 1995 року по грудень 2002 року на посаді повара у кафе «Таїр» Приватної виробничо-комерційної фірми «КАМЕЛІЯ-СЕРВІС».

Питання наявності у позивача необхідного стажу, який дає право на пенсію за віком, вже було предметом розгляду у цій справі, тому обґрунтування Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у рішенні від 11.06.2024 р. № 97 підстав відмови у призначенні пенсії за віком позивачці, не свідчить про виникнення нового спору не дотичного до спірних правовідносин у цій справі.

Суд зауважує, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15.

Суд також зауважує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та визначається як завершальна стадія судового провадження.

Таким чином, звертаючись з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у обмеженням максимальним розміром пенсії під час її перерахунку, суд вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права, оскільки наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову, що є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, 84122, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук