Справа № 148/269/25
Суддя: Дамчук О. О.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 148/269/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадженнябез повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом адвоката Кугутюка Олександра Васильовича, який діє на підставі ордеру АВ № 1178718 від 26.01.2025, в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

До Тульчинського районного суду Вінницької області через підсистему «Електронний суд» звернувся адвокат Кугутюк О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 16.01.2025 інспектором СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Макогоном М.О. винесено стосовно ОСОБА_2 постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП України. Зазначена постанова винесена з істотним порушенням прав Позивача, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, провадження закриттю.

04.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Орленка В.В. надійшов відзив в якому останній просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що 16.01.2025 у с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області відносно ОСОБА_1 було винесено постанову, серії EH А N° 3871725 від 16.01.2025, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться посвідченні водія відповідної категорії, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач являвся учасником ДТП та відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто за результатами з`ясування усіх обставин справи саме у діях позивача встановлено факт порушення ПДР, який призвів до пригоди.

16.01.2025 співробітник ГУНП у Вінницькій області використовував портативний відео реєстратор № 796180 та портативний відео реєстратор № 795929. Як встановлено із відеозапису здійсненого на портативний відео реєстратор № 795929, транспортний засіб BMW Х5 знаходиться на узбіччі у перевернутому стані із наявними механічними пошкодженнями. Також були наявні пошкодження зупинки громадського транспорту та дорожнього обладнання. Під час спілкування із позивачем останній визнає факт керування, а факт ДТП пояснює тим що автомобіль занесло при обгоні.

Також з відеозапису здійсненого на портативний відео реєстратор № 796180, позивач визнає факт вживання алкогольних напоїв. Вимогу поліцейського щодо пред`явлення для перевірки страхового полісу позивач не виконав повідомивши, що він можливо у автомобілі.

Із сукупного аналізу наявних відеозаписів, посвідчення водія позивач також не пред`явив. Позивачеві було повідомлено про винесення відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Окрім того позивачеві було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також строки та порядок сплати штрафу, та оскарження винесеної постанови.

Жодних клопотань з даного приводу позивач не заявляв. Вказане спростовує доводи позивача щодо порушення його прав під час розгляду справи. Доводи позивача щодо необхідності вручення йому повістки не пізніш ніж за три доби до дня розгляду справи являються безпідставними, оскільки справи відповідної категорії згідно ст. 258 КУпАП розглядаються на місці вчинення правопорушення, при цьому слід зазначити, що жодних клопотань про перенесення розгляду справи позивач не заявляв. Інспектор діяв правомірно в межах своїх посадових обов`язків, на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності до відзиву надав в електронному форматі відео файл № 1, № 2 камера Макагона М., та відеокамери Гулька В.А. у форматі mp4)

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями ст. 159 КАС України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Однак відповідно до частини 4 вказаної статті неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову.

Із аналізу зазначеного вище вбачається, що сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані відео докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.01.2025 у с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області відносно ОСОБА_1 інспектором Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Макогон М.О. було винесено постанову серії EHА № 3871725 від 16.01.2025, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: 16.01.2025 о 16:48 год. в с. Нестерварка по вул. Леонтовича Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом БМВ Х5 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив вимоги пп.2.4 та 2.1а ПДР України, чим порушив п. 2.4а ПДР, керування транспортним засобом особою, що не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документу та ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Із досліджених відео файлів з відео реєстраторів № 796180 та № 795929 наданих представником відповідача встановлено, що 16.01.2025 у с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області позивач являвся учасником ДТП та відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто за результатами з`ясування усіх обставин справи саме у діях позивача встановлено факт порушення ПДР, який призвів до дорожньо-транспортної пригоди.

З відеозапису здійсненого на портативний відео реєстратор № 795929 встановлено, що транспортний засіб BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться на узбіччі у перевернутому стані із наявними механічними пошкодженнями. Також були наявні пошкодження зупинки громадського транспорту та дорожнього обладнання та біля транспортного засобу знаходився позивач. Під час спілкування поліцейського із ОСОБА_1 , останній визнає факт керування ТЗ, а факт ДТП пояснює тим що автомобіль занесло при обгоні.

Також з відеозапису здійсненого на портативний відео реєстратор № 796180, позивач визнає факт вживання алкогольних напоїв. Вимогу поліцейського щодо пред`явлення для перевірки страхового полісу позивач не виконав повідомивши, що він можливо знаходиться у автомобілі.

Із сукупно досліджених наявних відеозаписів встановлено, що посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ позивач також не пред`явив на вимогу поліцейського. Позивачеві було повідомлено про винесення відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також строки та порядок сплати штрафу, та оскарження винесеної постанови. Жодних клопотань та заперечень, щодо непред`явлення посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію та страхового полісу позивач не заявляв, власноруч підписав постанову та отримав примірник.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

П. 21.2. Закону №1961-IV, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також страховий поліс, оскільки був причетний до ДТП.

Разом з тим, як вбачається з відеозаписів реєстраторів закріплених на форменому одязі поліцейських, позивач, щоб уникнути відповідальності спочатку вказував на те, що у вчиненні ДТП він не винний, оскільки ТЗ керував його знайомий, який пішов додому, через деякий час іншому поліцейському вказав, що визнає факт керування ТЗ, а факт ДТП пояснює тим що автомобіль занесло при обгоні. Також з відеозапису відео реєстратор № 796180, позивач визнає факт вживання алкогольних напоїв. Вимогу поліцейського щодо пред`явлення для перевірки страхового полісу позивач не виконав повідомивши, що він можливо заходиться у автомобілі, також не надав реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія, для перевірки на вимогу працівника поліції, оскільки дані про власника транспортного засобу та наявність у позивача водійського посвідчення встановлювали працівники поліції на місці події через інтегровану інформаційно-пошукову систему Міністерства внутрішніх справ України «Армор», що також зафіксовано на відео файлах реєстраторів, що вказує на правомірність притягнення позивача до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3871725 від 16.01.2025 року складена з огляду на відмову позивача у пред`явленні посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та страхового поліса, оскільки позивач був причетний до ДТП, цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстраторів закріплених на форменому одязі патрульних.

Суд наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страхового поліса кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, яка не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

При цьому, з відеозапису судом з поміж іншого, встановлено, що позивачеві було повідомлено про винесення відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також строки та порядок сплати штрафу, та оскарження винесеної постанови. Жодних заперечень та клопотань з даного приводу позивач не заявляв.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 16.01.2025 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування) мали місце, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року) вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на те, що суд відмовляє в задоволенні позову, то судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 126, 213, 222, 245, 251, 255, 258, 276, 285 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 9, 20, 44-48, 72-78, 90, 139, 241-246, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву адвоката Кугутюка Олександра Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задовольнити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Дамчук