Справа № 383/228/25
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/228/25
Номер провадження 2-а/383/10/25
УХВАЛА

18 лютого 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Адаменко І.М., розглянувши у м. Бобринець Кіровоградської області в приміщення Бобринецького районного суду Кіровоградської області матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2025 року ОСОБА_1 до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовними вимогами до тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. В позовній заяві представник позивача зазначив клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, за правилами статті 123 КАС України суд зобов`язаний перевірити дотримання позивачем строків звернення до суду, які передбачені статтею 286 КАС України.

Як встановлено, оскаржувана постанова датована 27.12.2024 року та строк на оскарження якої закінчився 07.01.2025 року, при цьому представник позивача звернувся до суду з даним адміністративним позовом вже після спливу вказаного строку 18.02.2025 року.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В позовній заяві представник позивача просить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та зазначає, що поважною причиною пропуску вказаного строку є не ознайомлення його та не направлення (невручення) йому відповідачем копії оскаржуваної постанови та вказав, що про оскаржувану постанову позивач дізнався лише 15.02.2025 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

При вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які вона (сторона) вчиняла, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності (постанова КАС ВС від 28.06.2023 року у справі №зд/380/8/2).

Однак, досліджуючи причини пропуску позивачем строку на звернення до суду з даним позовом, суд визнає їх неповажними, з огляду на таке.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року у справі № 17-рп/2011 визначив, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки ж звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

При цьому підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Тобто, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31 березня 2020 року по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження №К/9901/49805/18).

Так, згідно постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №356 від 27.12.2024 року, копія якої долучена до матеріалів позовної заяви, встановлено, що позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та копія цієї постанови отримана позивачем (а.с.9).

З протоколу про адміністративне правопорушення №356від 24.12.2024 року (а.с. 10) встановлено, що позивач ОСОБА_1 був присутній при складенні відносно нього вказаного протоколу та отримав його примірник, про що поставив свій підпис (а.с. 10 зворотній бік). У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення також вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 27.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет №20, про що під підпис повідомлено позивача.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що позивачу ОСОБА_1 було відомо про те, що розгляд адміністративної справи за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо нього відбудеться о 10 год. 00 хв. 27.12.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 кабінет №20, що спростовує його доводи про те, що він не знав про розгляд справи та про зміст оскаржуваної постанови.

Крім того, реєстрація місця проживання позивача не змінилася і виконавче провадження було відкрите за зареєстрованою адресою позивача.

З чого слідує, що обставин, за яких позивач об`єктивно не міг дізнатись про існування постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №356 від 27.12.2024 року, та які унеможливили вчасне подання позивачем адміністративного позову, позивачем не наведено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вказане, суд не вбачає поважності причин пропущеного позивачем строку для звернення до суду, такі обставини не підтверджені відповідними та належними доказами, а тому суд визнає такі підстави неповажними та на підставі ч.ч.1,2 ст.123 КАС України адміністративний позов ОСОБА_1 залишає без руху, роз`яснивши, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою вказавши інші поважні підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст.122,123,161,169,248, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі залишити без руху.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали звернутися до суду з заявою вказавши інші поважні підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Адаменко