Справа № 580/1647/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2025 року справа № 580/1647/25
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову адвокатки Семенчук Ю.М. від імені ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

13.02.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвокатки Семенчук Ю.М. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн за місяць, що встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168) у розмірі 100000,00 грн щомісячно за увесь період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 26.09.2022 у періоди: з 27.09.2022 до 04.10.2022, з 17.10.2022 до 21.10.2022, з 21.10.2022 до 07.11.2022, з 07.11.2022 до 22.11.2022;

зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, установлену Постановою №168 у розмірі 100000,00 грн щомісячно за увесь період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у| зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 26.09.2022 у періоди: з 27.09.2022 до 04.10.2022, з 17.10.2022 до 21.10.2022, з 21.10.2022 до 07.11.2022, з 07.11.2022 до 22.11.2022;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн за місяць, що встановлено Постановою №168 у розмірі 100000,00 грн щорічно за увесь період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, одержаним 10.03.2023, у періоди: з 02.04.2023 до 01.05.2023, з 08.05.2023 до 05.06.2023, з 10.08.2023 до 08.09.2023;

зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, установлену Постановою №168 у розмірі 100000,00 грн щорічно за увесь період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, одержаним 10.03.2023, у періоди: з 02.04.2023 до 01.05.2023, з 08.05.2023 до 05.06.2023, з 10.08.2023 до 08.09.2023;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн за місяць, що встановлено Постановою №168 у розмірі 100000,00 грн щомісячно за увесь період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 10.03.2023, у періоди: з 10.03.2023 до 11.03.2023, з 12.03.2023 до 22.03.2023, з 27.03.2023 до 11.04.2023, з 19.06.2023 до 27.07.2023, з 04.09.2023 до 26.09.2023, з 19.01.2024 до 12.02.2024, з 12.02.2024 до 06.03.2024;

зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, установлену Постановою №168 у розмірі 100000,00 грн щомісячно за увесь період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, одержаним 10.03.2023, у періоди: з 10.03.2023 до 11.03.2023, з 12.03.2023 до 22.03.2023, з 27.03.2023 до 11.04.2023, з 19.06.2023 до 27.07.2023, з 04.09.2023 до 26.09.2023, з 19.01.2024 до 12.02.2024, з 12.02.2024 до 06.03.2024;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 20100 грн у розрахунку за кожний місяць перебування у розпорядженні командира, що встановлено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 20100 грн у розрахунку за кожний місяць перебування у розпорядженні командира, що встановлено вказаним вище Порядком з урахуванням проведених виплат;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу за період з 09.03.2022 до 22.04.2024 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №704);

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 09.03.2022 до 22.04.2024 з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визнаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704.

Обґрунтовуючи зазначили, що проходив військову службу у відповідача з 09.03.2022 до 22.04.2024. У подальшому переведений до Військової частини НОМЕР_4 , в якій проходив службу до 09.07.2024. Зі вказаної дати звільнений зі служби за станом здоров`я. Стверджує, що відповідач у спірних періодах не нараховував та не виплачував позивачу додаткову винагороду із розрахунку 100000 грн за місяць, що встановлено Постановою №168, а також нараховував та виплачував йому грошове забезпечення за період з 09.03.2022 до 22.04.2024 із розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018. Вважає, що така бездіяльність відповідача суперечить нормам чинного законодавства.

Додатково просили:

відкрити провадження у справі та у порядку підготовки до судового розгляду справи витребувати у відповідача довідку-розрахунок грошового забезпечення, нарахованого та виплаченого позивачу за період проходження військової служби у складі відповідача;

визнати поважною причину пропуску процесуальних строків та поновити його (далі Клопотання).

Обґрунтовуючи Клопотання зазначили, що до 19.07.2022 Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Відповідач не повідомив позивача письмово про суми, нараховані та виплачені йому за спірні періоди. Вжиття заходів досудового врегулювання спору здійснювалося шляхом неодноразового надсилання адвокатських запитів для витребування довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, однак відповідач не надав відповідь. Позивач отримав виплату додаткової винагороди у розмірі 75152,00грн 27.07.2024 за перше поранення, що сталося 26.09.2022. Вказали, що позивач проходив військову службу в умовах воєнного, що ускладнило можливість подання позову у визначений законом строк. Вважають, що строк для подання звернення до суду не пропустили.

Спір виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Однак позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України). Отже, строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

У вказаному контексті суд акцентує, що суми коштів, які належать особі при звільненні, не є ідентичними поняттю щомісячного грошового забезпечення. Про відсутність нарахування додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн за спірні періоди та грошового забезпечення позивач міг дізнатися отримуючи щомісячно заробітну плату або ж встановити її відсутність у спірних періодах.

У позовній заяві позивач зазначив, що отримав виплату додаткової винагороди у розмірі 75152,00грн 27.07.2024 за перше поранення, що сталося 26.09.2022. Отже, про розміри та складові розрахунку позивач точно знав зі вказаної дати.

Позивач не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач відповідно до ч.6 ст.161 КАС України зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Звертаючись до суду 10.02.2025 (відомості відділення Укрпошти з конверту, в якому надійшов позов до суду) позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду з позовною заявою та зобов`язаний надати суду обґрунтовану заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, зазначити доводи поважності тому причин і надати докази.

Щодо доводів про проходження позивачем військової служби під час воєнного стану суд урахував.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (далі Указ №64/2022), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його дія подовжена. Суди працюють у штатному режимі на виконання ст.122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі ВС) в ухвалі від 18 травня 2022 року у справі №802/592/17-а відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені причини пропуску строку неповажними та відмовив у відкритті касаційного провадження. Так, Верховний Суд зазначив: «…Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів вважає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.».

Суд також урахував висновки ВС викладені у постанові від 06.09.2022 у справі №420/16598/21, згідно з якими сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збоку у всіх абсолютно випадках. Поновлення строків це виняток, а війна загальна умова для всіх.

Доданими до позовної заяви документами підтверджується, що позивач з 09.03.2022 до 22.04.2024 проходив військову службу відповідача та у період з 04.03..2023 до 10.03.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи в районі н.п. Часів Яр, Богданівка Бахмутського району Донецької області. Водночас відсутні докази його залучення до здійснення заходів правового режиму воєнного стану, у т.ч. на території областей, де проходять бойові дії, у т. ч. копій бойових розпоряджень тощо протягом у сього періоду проходження служби у відповідача. Отже, Заява не обґрунтована.

Зважаючи на проміжок часу, якого стосується предмет спору, тримісячний строк звернення до суду пропущено, оскільки поважних причин позивач не вказує та матеріали позову не містять доказів наявності таких обставин в межах всього пропущеного строку, підстави для задоволення Заяви відсутні.

Викладені у Заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, свідчать про необґрунтоване зволікання позивача щодо звернення до відповідача та суду щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн за місяць, що встановлено Постановою №168, додаткової винагороди у розмірі 20100 грн у розрахунку за кожний місяць перебування у розпорядженні командира, що встановлено Порядком № 260 та грошово забезпечення за період з 09.03.2022 до 22.04.2024 з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визнаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року, 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, а отже, не обґрунтовані. Тобто, за змістом не містить посилань на обставини, які перешкодили своєчасно звернутися до суду. Тому не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Врахувавши викладене суд дійшов висновку, що позовна заява має недоліки, що перешкоджають відкриттю провадження у справі, а підстави про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані у Заяві є неповажними.

Отже, наявні підстави залишити її без руху та зобов`язати позивача надати обґрунтовану заяву щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду з наведенням поважних причин його пропуску та надати докази щодо фактів і обставин, які об`єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися в суд із позовом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання ухвали шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку з викладенням об`єктивних обставин і фактів, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, та надати підтверджуючі докази їх існування.

Керуючись ст. ст.2-20, 122-133, 160-161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. У задоволенні клопотання вх. від 13.02.2025 адвокатки Семенчук Ю.М. від імені ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити повністю.

Позовну заяву адвокатки Семенчук Ю.М. від імені ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Позивачу надати строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

5. Копію ухвали направити позивачу.

СуддяАнжеліка БАБИЧ