Справа № 359/13183/24
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/359/16/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Кулик Т.В.,

представника позивача Колісниченка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить суд скасувати постанову серії ЕГА № 1622191 від 26.11.2024 року за ст. 183 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що вона 26.11.2024 в м. Київ, здійснила виклик на лінію 102 про те, що у її авто «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкоджено передній бампер, від чого пошкодження невідомо, заявниці біля авто не було. По прибуттю інформація не знайшла свого логічного підтвердження, так як остання робила попередній виклик про ДТП, а саме про те, що заявниця на авто «Skoda», НОМЕР_1 , наїхала на перешкоду на воротах і пошкодила бампер. Від оформлення ДТП по попередньому виклику заявниця відмовилась так як дізналась, що в неї буде вилучено посвідчення водія, після чого змінила свою думку і здійснила завідомо неправдивий виклик на лінію 102.

За вказане правопорушення її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. Позивач зазначає, що дії відповідача є такими, що суперечать чинному законодавству, а зазначена постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, зазначає що оскаржувана постанова не містить будь-яких доказів, які підтверджують, що позивач здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб поліції.

За таких обставин позивач зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Позивач вважає, що спірна постанова винесена протиправно, тому підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 11.12.2024 року адміністративний позов було залишено без руху.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 18.12.2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що твердження викладені позивачем у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що під час патрулювання Дарницького району міста Києва екіпажем отримано виклик на планшетний пристрій з гарячої лінії 102, що 26.11.2024 о 09:20:00 на паркові біля стадіону 5 хв. тому, заявниця на автомобілі «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_2 , наїхала на перешкоду на воротах і пошкодила бампер. По приїзду працівників поліції на місце події почали складати матеріали, заявниця відмовилась від оформлення намагаючись уникнути адміністративну відповідальність та зробила завідомо хибний виклик, що вона не керувала транспортним засобом, а виявила пошкодження на автомобілі та взагалі її біля автомобіля не було. Також 26.11.2024 о 09:43:00 позивачка здійснила виклик на 102 та повідомила, що 20 хвилин тому, припарковане авто заявниці «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_2 , було пошкоджено (передній бампер), від чого пошкодження не відомо. Заявниці біля авто не було. Попередньо про ДТП повідомила зі слів помилково. Чекає наряд. Також звернув увагу, що інспектор при підготовці до розгляду справи було здійснено перевірку та встановлено всі обставини, що мають значення для справи, тому правомірно дійшов до висновку, що позивачка завідомо здійснила неправдивий виклик поліції.

Допитана у судовому засіданні позивачка, як свідок повідомила, що 26.11.2024 керуючи автомобілем заїжджала на паркову і заціпила бампер автомобіля, подзвонила у страхову компанію та поліцію, з метою повідомлення про ДТП. Коли приїхали працівники поліції повідомили, що у позивачки не ДТП, а пошкодження майна і сказали, що передзвоніть на 102 і повідомте про пошкодження майна, а не про ДТП. Саме тому позивачка вдруге зателефонувала на 102 та повідомила про пошкодження майна.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила, що коли приїхала поліція на виклик вперше, позивачці сказали, що остання не вірно здійснила виклик поліції замість повідомлення про ДТП, необхідно було повідомити про пошкодження майна.

Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Законність та обґрунтованість вказаної постанови та дій відповідача щодо винесення цієї постанови є предметом спору в цій справі.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Встановлено, що інспектором 2 полку 4 батальйону 1 роти 1 взводу УПП в місті Києві старшим лейтенантом поліції Шиян Вадимом Миколайовичем 26.11.2024 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1622191 від 26.11.2024 року.

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

З постанови слідує, що ОСОБА_1 26.11.2024 в м. Київ, здійснила виклик на лінію 102 про те, що на її авто «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкоджено передній бампер, від чого пошкодження невідомо, заявниці біля авто не було. По прибуттю інформація не знайшла свого логічного підтвердження, так як остання робила попередній виклик про ДТП, а саме про те, що заявниця на авто «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , наїхала на перешкоду на воротах і пошкодила бампер. Від оформлення ДТП по попередньому виклику заявниця відмовилась так як дізналась, що в неї буде вилучено посвідчення водія, після чого змінила свою думку і здійснила завідомо неправдивий виклик на лінію 102.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

Статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Тобто, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію поліції, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З переглянутого відеозапису долученого представником відповідача до відзиву з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивачка викликала два рази працівників поліції з приводу ДТП, а саме наїзд транспортним засобом на перешкоду - пошкодження бампера.

Перший наряд поліції приїхавши на місце ДТП не склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпП, оскільки позивачка відмовилась надавати посвідчення водія для тимчасового вилучення.

Другий наряд поліції приїхавши на виклик повідомив, що для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП, необхідно пред`явити посвідчення водія. Працівникам поліції відомий той факт, що у заявника наявний при собі документ, що посвідчує право керування транспортним засобом. Позивач показувала посвідчення водія в телефоні у застосунку «Дія», оскільки позивачка не пред`явила у паперовому вигляді посвідчення водія, працівники поліції не склали протокол за ст. 124 КУпАП при цьому склали відносно позивачки спірну постанову.

Отже, з переглянутого відео вбачається, що приїхавши на виклик другий наряд поліції не відібрав пояснення у заявниці та у свідків події, тобто не вжив заходів для перевірки причин здійснення виклику поліції. Крім того, оскаржувана постанова не містить зазначення яке конкретно повідомлення позивачки було неправдивим.

В той же час з доказів наданих відповідачем не вбачається, що вказаний виклик був здійснений позивачкою умисно та без усвідомлення, що він є неправдивим, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників поліції.

В свою чергу слід зазначити, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач повинен був з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не виконано обов`язок доказування правомірності прийнятої постанови, визначений ч. 2 ст. 77 КАС України.

Зазначені обставини, на переконання суду, є достатніми для висновку про неправомірність прийнятої поліцейським постанови та наявність підстав для її скасування судом із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд зазначає, що в силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу.

За таких обставин, та враховуючи, що відповідачем під час розгляду цієї справи не було доведено правомірності спірної постанови через ненадання доказів вчинення правопорушення, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стосовно розподілу судових витрат по справі суд виходить з наступного.

Положенням частини 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати, що складаються із суми судового збору розміром 605,60 грн., сплаченої позивачем під час подання позовної заяви до суду, підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службовою особою якої є поліцейський, який виніс спірну постанову, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії № 1622191 від 26.11.2024 року, прийняту інспектором 2 полку 4 батальону 1 роти 1 взводу УПП в місті Києві старшим лейтенантом поліції Шиян Вадимом Миколайовичем, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3 400 гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.