Справа № 520/21820/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.

04 лютого 2025 р.Справа № 520/21820/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 Катриченка Дмитра Васильовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

У серпні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Катриченко Д.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 , далі в/ч НОМЕР_1 ) щодо не оформлення документів відносно ОСОБА_1 , передбачених пунктом 4 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 року № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168» (далі наказ АДПСУ № 392) і пунктом 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 року № 628/8/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі наказ АДПСУ № 628) та їх неподання до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 , далі в/ч НОМЕР_2 ) для призначення, нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100.000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова КМУ № 168), за період з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року.

- зобов`язати відповідача підготувати пакет документів щодо ОСОБА_1 , передбачених пунктом 4 наказу АДПСУ № 392 та пунктом 3 наказу АДПСУ № 628, надати їх до в/ч НОМЕР_2 для призначення, нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100.000 грн за період за період з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу АДПСУ № 392, а також наказу АДПСУ № 628.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом перебування в означений час, тоді, першого заступника начальника відділу прикордонної служби № 2 в/ч НОМЕР_2 , капітана ОСОБА_1 в оперативному підпорядкуванні відповідача та фактом проходження позивачем військової служби на ділянці українсько-білоруського кордону в межах Чернігівської області, тобто в районі воєнних (бойових) дій, який визначений відповідними наказами Головнокомандуючого ЗСУ. При цьому, документів, що підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах введення бойових дій у означених вище період, для надання наказів про виплату додаткової грошової винагороди у розмірі до 100.000 грн, до в/ч НОМЕР_2 від відповідача не надходило. Позивачу нараховувалась та виплачувалась пропорційно в розрахунку на місяць додаткова винагорода, установлена на період дії воєнного стану, в розмірі до 30.000 грн. З наданих відповідачем витягів з рапортів вбачається, що клопотання про нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 направлялися лише в частині розрахунку додаткової винагороди і розмірі 30.000 грн. Довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях або відповідних заходах від 20.01.2023 року № 4356 в/ч НОМЕР_1 надала до в/ч НОМЕР_2 в одному примірнику.

Відповідач відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 до суду першої інстанції не надав.

У поясненнях на адміністративний позов в/ч НОМЕР_2 вказує, що від в/ч НОМЕР_1 рапорту/донесення стосовно нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди за період з 26.09.2022 року по 30.09.2022 року не надходило. Що стосується донесень в/ч НОМЕР_1 від 08.11.2022 року № Т/22-4313-22-Вих та від 04.12.2022 року № Т22-4933-22-Вих (період жовтень-листопад 2022 року), то в останніх зазначено про відсутність підтверджуючої інформації відповідно до вимог п. 2, п.п. 1-8 наказу АДСУ № 392. Довідка від 20.01.2023 року № 4356 не відповідає вимогам наказу АДСПУ № 628, оскільки не зазначені відомості про підтверджуючи документи, передбачені п. 3 цього наказу. Відповідні донесення в/ч НОМЕР_1 на адресу в/ч НОМЕР_2 щодо участі позивача у бойових діях або заходах у період часу грудень 2022 року 20.01.2023 року не надходило. Позивач не перебував в зоні активних бойових дій, він виконував обов`язки в межах Городнянської ОТГ Чернігівського району на ділянці відповідальності в/ч НОМЕР_1 , місто не знаходилось на території між позиціями сил оборони та позиціями військ агресора. Бойовий наказ АДПСУ від 16.09.2022 року № 165 є організаційно-розпорядчим документом щодо дій органів (підрозділів) і не стосується безпосередньо позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)) у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що віднесення Чернігівської області до району ведення бойових дій за період вересень - грудень 2022 не надає права на отримання додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень щомісячно, оскільки доказів що в районі бойових дій (Городянська ОТГ Чернігівського району) впродовж певного часу велись бойові дії не надано.

Судом встановлено, що НОМЕР_3 прикордонним загоном не було надіслано донесення не встановленого наказами 392-АГ та 628-АГ формою донесення, відповідачем, у вищевказаних донесеннях чітко зазначено, що підтверджуюча інформація стосовно виконання завдань відсутня.

Враховуючи, що за вересень - листопад 2022 підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування позивачу додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень.

Судом встановлено, що Довідка від 20.01.2023 №4356 не відповідає вимогам наказу 628 АГ (не зазначені відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 наказу 628 АГ, а саме не вказані бойові розпорядження на підставі яких позивача виконував завдання (зазначення наказу 165 (гриф) АДПСУ підтверджує лише прибуття на ділянку відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону), рапорти командира підрозділу, журнал службово бойових дій, тому не може бути взята до уваги, як додаткове підтвердження, при прийнятті судом рішення про виплату збільшеної додаткової винагороди.

Таким чином, враховуючи, що за грудень 2022 та січень 2023 підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування позивачу додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 адвокат Катриченко Д.В просить його скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник позивача вказує на те, що факт перебування у період часу з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року на підставі бойового наказу АДПСУ в районі проведення бойових дій надає позивачу право на отримання додаткової винагороди за участь у бойових діях або забезпеченні відповідних заходів. Також зазначає, що накази АДПСУ №№ № 392, № 628 не підлягають застосуванню, оскільки не пройшли реєстрацію в Мінюсті України. Не дослідивши докази та обставини справи належним чином, надавши привілеї під час судового провадження сторонам у справі, які уповноважені на здійснення владних функцій, суд першої інстанції порушив принцип верховенства права.

Відзив на апеляційну скаргу від ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу в/ч НОМЕР_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. Аргументи, наведені третьою стороною у справі, у відзиві на апеляційну скаргу фактично аналогічні, викладеному у відзиві на адміністративний позов.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 313 КАС України).

За приписами ч. 10 ст. 126 КАС України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, третьої особи, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід змінити з підстав та мотивів його прийняття, з наступних підстав.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 року №1 68 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У пункті 1 цієї постанови Уряд установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, встановлена постановою КМУ № 168 додаткова винагорода військовослужбовцям Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану, підлягає збільшенню до 100.000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

У пункті 2 наказу АДПСУ № 392 конкретизовано, за здійснення яких заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям, які проходять службу в органах Держприкордонслужби, додаткова винагорода збільшується до 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 наказу АДПСУ № 392 визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

(1) бойового наказу (бойового розпорядження);

(2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

(3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 цього наказу визначено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджувальні документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).

Відповідно до пункту 10 наказу АДПСУ № 392 облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Відповідно до пункту 11 наказу АДПСУ № 392 склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 наказу).

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, у яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 наказу).

Згідно з пунктом 12 наказу АДПСУ № 392 виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

З 01.12.2022 року був уведений в дію наказ АДПСУ № 628, який також вимагає надання сукупності документів, таких як бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командирів та додаткової довідки за встановленою формою, однак допускає альтернативність у наданні документів для підтвердження участі.

Судовим розглядом справи встановлено, що згідно із б/р АДПСУ від 02.04.2022 року № 56-т, НОМЕР_4 прикордонний загін переданий в оперативне підпорядкування військовому угрупуванню, а у подальшому у підпорядкування в/ч НОМЕР_1 . Відповідно до б/н АДПСУ від 16.09.2022 року № 165т, 2-й відділ прикордонної служби в/ч НОМЕР_2 переданий у оперативне підпорядкування військовому угрупуванню, з підпорядкуванням коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_4 прикордонного загону, для дій на ділянці відповідальності в/ч НОМЕР_1 (в межах Чернігівської області).

Учасниками справи не спростовується та обставина, шо у період часу з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року перший заступник начальника відділу прикордонної служби № 2 в/ч НОМЕР_2 капітан ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби на ділянці відповідальності в/ч НОМЕР_1 (в межах Чернігівської області).

Також не спростовують учасники справи того, що відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ, у період часу: вересень грудень 2022 року Чернігівська область визначалась районом введення воєнних (бойових) дій, а відповідно до наказів АДПСУ, зокрема, в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 визнані органами (підрозділами ДПСУ, які відповідно до розпоряджень (наказів, директив) АДПСУ включені до складу угрупувань військ (сил) ЗСУ з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах введення бойових дій.

Спір у цій справі виник у зв`язку з невиплатою позивачу збільшеної до 100.000 грн додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року.

Питання можливості отримання військовослужбовцями збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, неодноразово досліджувалося Верховним Судом. Практика Верховного Суду є сталою і полягає в тому, що виплата додаткової винагороди у (збільшеному) розмірі до 100 000 гривень обумовлена участю у бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, та підтвердженням цих обставин відповідними документами.

Підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови КМУ № 168 є саме документальне підтвердження участі позивача як військовослужбовця у бойових діях (заходах) (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 21.12.2023 року у справі № 200/193/23, від 26.06.2024 року у справі № 200/216/23, від 31.07.2024 року у справі № 200/625/23, від 05.08.2024 року у справі № 200/4100/23, від 28.08.2024 року у справі № 200/1310/23, від 04.09.2024 року у справі № 280/2228/23, від 30.09.2024 року у справах № 200/232/23 та № 200/440/23 та багатьох інших).

Верховний Суд у постанові від 06.08.2024 року у справі № 360/290/23 вказав, що згідно з пунктом 4 наказу АДПСУ № 392, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах (а саме: бойових наказів, журналів бойових дій і рапортів командирів), а пунктом 3 наказу АДПСУ № 628 визначено, що перелік підтверджувальних документів допускає альтернативність і не обмежується їх сукупністю. Також Верховний Суд у справі № 200/4100/23 (постанова від 05.08.2024 року) звернув увагу, що суди повинні перевіряти, чи підтверджує видана довідка участь військовослужбовця у бойових діях у визначений період, розглядаючи її разом з іншими доказами.

У постанові від 21.12.2023 року у справі № 200/193/23 Верховний Суд розглядав питання застосовності наказів АДПСУ № 392 та № 628 у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, передбаченої постановою КМУ № 168. У цій постанові Верховний Суд встановив, що накази АДПСУ № 392 та № 628 є єдиним механізмом реалізації постанови КМУ № 168 для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби.

Порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду (позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 23.03.2024 року у справі № 120/4387/23, від 24.05.2024 року у справі № 120/4967/23, від 28.05.2024 року у справі № 120/5170/23, від 08.082024 року у справі № 280/2754/23 та від 21.03.2024 року у справі № 560/3159/23).

Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 року у справі № 600/747/22-а наголошував щодо обов`язку суду встановлювати всі обставини справи незалежно від позиції сторін, згідно зі статтями 2 та 9 КАС України.

Погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що згідно із ч. 1 с. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови КМУ № 168 і наказів АДПСУ № 392 та № 628, підвищена винагорода за участь у бойових діях виплачується пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях або відповідних заходах. Отже, необхідність підтверджувати кожен день участі передбачена як самою постановою КМУ № 168, так і внутрішніми наказами АДПСУ.

Заперечуючи твердження в/ч НОМЕР_2 про те, що під час несення військової служби у період часу з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року капітан ОСОБА_1 не був задіяний у бойових діях або відповідних заходах, позивач посилається на рапорти начальника відділу прикордонної служби № 2 в/ч НОМЕР_2 від 01.11.2022 року та 01.12.2022 року скеровані на адресу коменданта ПКШВ НОМЕР_4 прикордонного загону, за якими: з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, тобто 31 день, та з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, тобто 30 днів, він брав безпосередню участь у бойових діях та відповідних заходах (а.с. 23, 21), а також довідку, видану командиром в/ч НОМЕР_1 20.1.2023 року за № 4356 про те, що на протязі з 26.09.2022 року по 30.09.2022 року, з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року, з 01.01.2023 року по 18.01.2023 року капітан ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області (а.с. 27).

Надаючи оцінку означеним вище рапортам відділу прикордонної служби № 2 в/ч НОМЕР_2 , колегія суддів зауважує, що у додаткових поясненнях з приводу участі позивача ОСОБА_1 у спірних період часу у бойових діях на території Чернігівської області, представник позивача зазначив, що протягом 03-06 жовтня 2022 року позиції підрозділу були обстріляні в районі н.п. Сеньківка військами держави-агресора зі ствольної артилерії

08.10.2022 в районі н.п. Хрінівка відбувся обстріл особового складу відділу № 2, ймовірно з САУ, обстріл тривав з перервами приблизно з 02 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., нараховано близько 50 розривів снаряда калібру 152 мм.

10.10.2022 особовий склад відділу № 2 був обстріляний з міномета в районі н.п. Клюси.

11.10.2022 в районі н.п. Синьківка підрозділ був підданий мінометному обстрілу калібру 120 мм, зафіксовано біля 30 розривів, обстріл тривав біля 2 годин у середині доби.

13.10.2022 в районі н.п. Хрінівка особовий склад зазнав обстрілу з міномета, тієї ж доби приблизно о 17.00 особовий склад вів спостереження за рухом декількох одиниць важкої техніки рф.

15.10.2022 пообідді відбувся артилерійський обстріл позицій підрозділу біля н.п. Хрінівка, а також мінометний обстріл позицій біля н.п. Синьківка.

Протягом жовтня-грудня відбулося декілька зіткнень з противником із застосуванням стрілецької зброї в районі н.п. Сеньківка.

Артилерійські та мінометні обстріли з боку військ держави-агресора здійснювалися регулярно по декілька годин на добу по позиціях прикордонників, що було задокументовано у Журналів ведення службово-бойових дій, які НОМЕР_5 прикордонний загін не надає на неодноразові вимоги суду. Щодо фіксації бойових дій НОМЕР_3 прикордонним загоном, за поясненнями позивача. події, що відбулися, були зафіксовані оперативно-черговою службою НОМЕР_3 прикордонного загону у службовій документації за добу згідно переданої інформації від чергової служби відділу прикордонної служби № 2, тому твердження Відповідача про відсутність такої інформації не відповідають дійсності (т. 1, а.с. 208-210).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 року з підстав, визначених ч. 4 ст. 9 КАС України, зокрема, у позивачу/ його представнику було запропоновано конкретизувати доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме, - зазначити у яких конкретно заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф проти України, з огляду на визначення, наведені у пункті 2 наказу АДПСУ за № 392 від 30.07.2022 року, позивач приймав участь протягом періоду з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року та якими доказами, окрім наведеного у позовній заяві, такі обставини можуть бути підтверджені.

06.11.2024 року до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що протягом 03-06.10.2022 року позиції підрозділу, в якому проходив службу ОСОБА_1 , були обстріляні в районі н.п. Сеньківка військами держави-агресора зі ствольної артилерії.

08.10.2022 року в районі н.п. Хрінівка відбувся обстріл особового складу відділу № 2, ймовірно з САУ, обстріл тривав з перервами приблизно з 02 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., нараховано близько 50 розривів снаряда калібру 152 мм.

10.10.2022 року - особовий склад відділу № 2 був обстріляний з міномета в районі н.п. Клюси.

11.10.2022 року - в районі н.п. Синьківка підрозділ був підданий мінометному обстрілу калібру 120 мм, зафіксовано біля 30 розривів, обстріл тривав біля 2 годин у середині доби.

13.10.2022 року - в районі н.п. Хрінівка особовий склад зазнав обстрілу з міномета, тієї ж доби приблизно о 17.00 особовий склад вів спостереження за рухом декількох одиниць важкої техніки рф.

15.10.2022 року - пообідді відбувся артилерійський обстріл позицій підрозділу біля н.п. Хрінівка, а також мінометний обстріл позицій біля н.п. Синьківка. 17.10.2022 7 вибухів (прильотів) ймовірно міномет, в район н.п. Сеньківка, в напрямку н. п. нові Юрковичі (рф) - н. п Хрінівка (Україна).

18.10.2022 року - 8 вибухів (прильотів) ймовірно міномет у район н. п. Хрінівка, в напрямку н.п. Чорноземний город (рф) - н.п Хрінівка (Україна).

19.10.2022 року - о 23.30 обстріл позицій прикордонної служби біля н.п. Синьківки. Протягом жовтня-грудня відбулося декілька зіткнень з противником із застосуванням стрілецької зброї в районі н.п. Сеньківка.

Позивач вказує, що артилерійські та мінометні обстріли з боку військ держави-агресора здійснювалися регулярно по декілька годин на добу по позиціях прикордонників, що було задокументовано у Журналі ведення службово-бойових дій, які НОМЕР_5 прикордонний загін не надає на неодноразові вимоги суду. Щодо фіксації бойових дій НОМЕР_3 прикордонним загоном, за поясненнями позивача, події, що відбулися, були зафіксовані оперативно-черговою службою НОМЕР_3 прикордонного загону у службовій документації за добу згідно переданої інформації від чергової служби відділу прикордонної служби № 2, тому твердження відповідача про відсутність такої інформації не відповідають дійсності.

Колегія суддів зазначає, що викладене позивачем у додаткових поясненнях стосовно своєї участі у заходах, передбачених абзацами другими пункту 1 наказів АДПСУ №№ 392 та 628, не відповідає переліку заходів, встановлених пунктом другим означених вище наказів (вісім підпунктів п. 2 наказу АДПСУ № 392 та сім підпунктів п. 2 наказу АДПСУ № 628).

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що викладене у рапортах начальника відділу прикордонної служби № 2 в/ч НОМЕР_2 від 01.11.2022 року та 01.12.2022 року про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях та відповідних заходах у період часу: з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року (31 день), з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, (30 днів), не відповідає поясненням, що надані позивачем до суду.

Колегія суддів також зазначає, що введення журналу службово-бойових дій, передбачено абзацом 7 п.п. 14 п. 2 наказу АДПСУ від 30.11.2020 року № 120 «Про організацію ведення, обліку та зберігання службових документів» і облік участі особового складу в бойових діях здійснюється підрозділом прикордонного загону, в складі якого військовослужбовець виконує бойові (спеціальні) завдання.

Оскільки позивач ОСОБА_1 як у позовній заяві, апеляційній скарзі, додаткових поясненнях не конкретизує свою участь у заходах, перелік яких наведений у пунктах других наказів АДПСУ №№ 392 та 628, колегія суддів не вбачає підстав для вжиття заходів процесуального примусу стосовно відповідача або третьої особи для отримання журналу/журналів бойових дій за період вересень грудень 2022 року, з метою перевірки загальних тверджень ОСОБА_1 про те, що в означений період часу він був задіяний у бойових діях.

Колегія суддів надає критичну оцінку інформації, що наведена у довідці командира в/ч НОМЕР_1 від 20.01.2023 року № 4356, з огляду на наступне. За загальним правилом відповідальність за достовірність інформації несе особа, яка видала певний документ. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до наказу Головнокомандувача ЗСУ від 02.02.2023 року № 26, у період з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року Чернігівська область не входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. Відтак, інформація про те, що у період часу з 01.01.2023 року по 18.01.2023 року капітан ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області не відповідає дійсності. Окрім того, колегія суддів вказує, що наведена у означеній довідці підстава її видачі, - б/н АДПСУ № 165 гриф від 16.09.2022 року не посвідчує факт безпосередньої участі позивача ОСОБА_1 у бойових діях або відповідних заходах, оскільки цим бойовим наказом визначено, зокрема про те, що відділ прикордонної служби № 2 в/ч НОМЕР_2 передається в оперативне підпорядкування військовому угрупуванню та у наказі відсутня інформація про виконання бойових (спеціальних) завдань саме капітаном ОСОБА_1 .

Підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає, що Держава не може відмовити особі у виплатах, якщо існують чинні законодавчі норми, які передбачають такі виплати, а особа відповідає умовам, що висуваються цими нормами для проведення таких виплат. Разом з тим, позивач ОСОБА_1 судам першої та апеляційної інстанцій не надав достовірних і достатніх доказів, у розумінні вимог ст.ст. 75, 76 КАС України, які б спростували твердження в/ч НОМЕР_2 про те, що у період часу з 26.09.2022 року по 31.12.2022 року капітан ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки військової служби, не був задіяний у бойових діях бо забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

З огляду на відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 та неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи і невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги, зміні судового рішення з підстав та мотивів його прийняття, шляхом викладення змісту судового рішення в редакції цієї постанови.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміні рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи і невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст. 317 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись статтями 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 Катриченка Дмитра Васильовича - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова

У зв`язку з перебуванням судді Бегунца А.О. у відрядженні з 12.02.2025 по 14.02.2025, та судді Мельникової Л.В. на лікарняному з 10.02.2025 по 14.02.2025, постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 17.02.2025.