Справа № 520/26369/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 р. Справа № 520/26369/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.11.24 по справі № 520/26369/24

за позовом ОСОБА_1

до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати постанову військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 - № 4941 від 15.08.2024 щодо встановленого рівня придатності до військової служби ОСОБА_1 у військовому званні солдат військової частини в/ч № НОМЕР_3 , - до військової служби як «придатний до в/с»;

- зобов`язати військово-лікарську комісію в/ч № НОМЕР_1 провести переогляд і провести військово-лікарську експертизу стану здоров`я ОСОБА_1 у військовому званні солдат військової частини в/ч № НОМЕР_3 з метою визначення ступеня його придатності до військової служби з урахуванням результатів судової експертизи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова відповідача була винесена внаслідок неналежного медичного огляду, без витребування довідки про хвороби і медичної карти з частини, без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби та за наявності незаперечних даних, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, що є порушенням вимог пунктів 6.8.,6.9.,6.10.,6.12. "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженим Наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 №402. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а свої права - порушеними, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржена постанова відповідача, що оформлена довідкою ВЛК, щодо його здатності виконувати військову службу «придатний» без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби та за наявності незаперечних даних, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, що є порушенням вимог пунктів 6.8., 6.9., 6.10, 6.12 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. № 402.

Для позивача є незрозумілими підстави для впевненого висновку суду про непідтвердженість належними доказами обставин, на які він посилався. Позивач вважає, що не надання доказів про направлення скарги до Центральної ВЛК не може бути підставою для відмови в розгляді клопотання про проведення судово-медичної експертизи.

Відповідач скористався своїм правом та надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певної постанови, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Отже, суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття.

Відповідач вказує, що ВЛК надано виключне право встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються постанови ВЛК. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.

Крім того, згідно з п. 2.4.5. Положення 402 - ВЛК регіону має право контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Також Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України покладається на Центральну військово-лікарську комісію розгляд, перегляд, скасування, затвердження, не затвердження, контролю згідно з цим Положенням постанови військово-лікарської комісії. Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Таким чином, відповідач вважає, що він діяв у відповідності до приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти та приймати рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, у військовому званні солдат, з 10.08.2023 проходить військову службу у складі військової частини № НОМЕР_3 , що підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_4 , який міститься в матеріалах справи (а.с.6-7).

Із матеріалів справи слідує, що позивач 01.06.2024 отримав вогнепальне осколкове поранення (ВОСП) обох нижніх кінцівок, що підтверджується довідкою про обставини травми № 22/4/743 від 13.06.2024 року (а.с. 13).

У зв`язку з отриманням вогнепального осколкового поранення у період з 02.06.2024 по 07.06.2024 знаходився на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, що підтверджується випискою №2227к із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 10).

У період з 05.07.2024 по 19.07.2024 знаходився на лікуванні у Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті №1 філії "Центр охорони здоров`я" акціонерного товариства "Українська залізниця", що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №273312 (а.с.11).

Позивачеві 01.07.2024 було проведено мрт-дослідження головного мозку та поперекового відділу хребта, що підтверджується матеріалами справи (а.с.12-13).

Військовою частиною № НОМЕР_3 08.08.2024 позивачу було надано направлення №1752 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби у Збройних Силах України (а.с.46).

Військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_1 проведено медичний огляд та поставлено діагноз, який оформлений довідкою військово-лікарської комісії від 15.08.2024 №4941, яким позивача визнано придатним до військової служби:

Стан після перенесеної поєднаної ВТ (01.06.2024): ВОДП м`яких тканин обох стегон та обох гомілок з формування незміцнілих шкірних рубців.

Довідка про обставини травми №22/4/743 від 13.06.2024 видана командиром військової частини НОМЕР_3 .

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як легка.

Поранення (травма), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Віддалені наслідки перенесеного консолідованого перелому човноподібної кістки зліва, переднього відростку та горбика лівої п`яткової кістки, основи дистальної фаланги І пальця лівої стопи (невідомої давнини) у вигляді деформуючих остеоартрозів дрібних суглобів стопи.

Довідка про обставини травми не надана.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як легка.

Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

Хронічна правобічна вертеброгенна люмбоішалогія. Двобічний гонартроз І ступеня з незначним порушенням функції кінцівок.

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Церебро-васкулярна хвороба: дисциркуляторна енцефалопатія-Іст у вигляді розсіяної дрібновогнищевої симптоматики, цефалгічного синдрому. Полісегментарний міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділку хребта, правобічна дорзо-латеральна протрузія Тh12-L1, дорзальна напівциркулярна, переважно правобічна протрузія диску L4-L5, лівобічна форамінально-екстафораміyальна грижа та правобічна дорзо-латеральна протрузія L3-L4, дорзальна напівциркулярна протрузія L5-S1, легкий форамінальний стеноз на рівні L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1, легкий стеноз хребетного каналу на поперековому рівні.

Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби (а.с. 14).

Позивач вказує, що після проходження комісії прибув до військової частини № НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби, однак був вимушений знову звернутися до лікарів, що унеможливило виконання посадових обов`язків у вказаній військовій частині.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент ухвалення судового рішення у даній справі судом не встановлено, а позивачем не доведено протиправності постанови військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлену довідкою військово-лікарської комісії №4941 від 15.08.2024, якою позивача визнано придатним до військової служби.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-ХІІ).

Згідно зі ст. 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (ч.5 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).

Поряд з цим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Згідно п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Згідно п. 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази. Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Відповідно до п. 2.4.4 п. 2.4 розділу ІІ Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Згідно п.2.4.5 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до пункту 6.10 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

За змістом абзацу першого пункту 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення № 402, постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Після закінчення визначеного терміну перебування на безперервному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із військового (цивільного) лікувального закладу /пункт 6.14 глави 6 розділу ІІ Положення № 402.

Як вбачається з матеріалів справи позивач незгоден з висновками відповідача, вказаних в постанові військово-лікарської комісії військової частини № НОМЕР_1 , оформлену довідкою військово-лікарської комісії №4941 від 15.08.2024 року, відповідно до якої позивача визнано придатним до військової служби.

Фактично позивач не погоджується із встановленими ВЛК діагнозами хвороб та статтями Розкладу хвороб.

Так, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

При вирішенні спору суд враховує висновки Верховного Суду у такій категорії справ, зокрема, Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18 зазначив, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 грудня 2020 року справа № 814/2722/16, від 12 лютого 2021 року справа № 820/5570/16.

Положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У спірних питаннях та складних випадках остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято Центральною ВЛК, яка відповідно до абзацу п`ятнадцятого підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 вправі розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Постанови Центральної ВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402).

Отже, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку щодо його придатності, позивач мав право звернутись до Центральної ВЛК для перегляду відповідного висновку.

Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що спірне рішення ВЛК Центральною ВЛК не переглядалося, відповідне рішення не приймалось. Долучена до позову копія скарги позивача на адресу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, датовані 07.09.2024 не свідчать про завершення процедури оскарження висновку ВЛК в/ч НОМЕР_1 , крім того позивачем не надані і докази направлення цієї скарги адресату.

Слід зазначити, що позивачем не вказано, а судом не встановлено допущення відповідачем порушень процедури ухвалення постанови військово-лікарської комісії військової частини № НОМЕР_1 , оформленої довідкою військово-лікарської комісії №4941 від 15.08.2024 року.

Колегія суддів вважає доводи позивача про те, що оскаржувана довідка винесена внаслідок неналежного медичного огляду, без витребування довідки про хвороби і медичної карти з частини, без застосування методу індивідуальної оцінки придатності до військової служби та за наявності незаперечних даних, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, необгрунтованими, оскільки приписи Положення № 402 не містять обов`язку викладення даних огляду особи саме в довідці ВЛК.

Разом з тим, приписи зазначеного Положення № 402 (п.6.8.) містять вказівку про те, що огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

Так, як встановлено з матеріалів справи, ухвалою судді від 23.09.2024 у Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 було витребувано документи, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову №4941 від 15.08.2024.

Відповідач 14.10.2024 подав через систему "Електронний суд" відзив на позовну заяву, до якого долучив витребувані документи, зокрема, було подано картку обстеження та медичного огляду клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги військової частини НОМЕР_1 , що є необхідним, з огляду на приписи п.6.8. Положення №402 (а.с.44-45).

Із картки обстеження та медичного огляду судом встановлено, що позивачу було проведено такі дослідження, а саме: біохімічний аналіз крови; флюорографія органів грудної клітини.

Крім того, було проведено медичне обстеження такими спеціалістами: хірург, невропатолог, офтальмолог, ЛОР, психіатр.

Також, відповідачем було надано картку обстеження та медичного огляду №4941 (а.с.47), з якої встановлено, що позивачу було проведене медичне обстеження такими спеціалістами: терапевт, хірург, невропатолог, офтальмолог, психіатр.

Вказана вище картка обстеження та медичного огляду була підписана позивачем, де зазначено, що "Інформація щодо стану мого здоров`я надана мною в повному обсязі. Попереджений про надання неповної та недостовірної інформації".

Окрім того, відповідачем подані документи, які підтверджують, що позивачу було проведено біохімічний аналіз крови, що підтверджується довідкою з КНП БМР ХО "Балаклійська КБЛІЛ" (а.с.49), а також подано звіт по гематологічному аналізу (а.с.50).

У матеріалах справи наявні протокол мрт-дослідження головного мозку та протокол мрт-дослідження поперекового відділу хребта (а.с.52-53).

Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2227к від 19.07.2024 (а.с.54-56) встановлено, що позивачу було проведено загальний клінічний аналіз крові, біохімічний аналіз крові, загальний аналіз сечі, проведена консультація офтальмолога.

Згідно з вказаної виписки також вбачається, що позивачу були проведені додаткові обстеження: клінічний аналіз крові, клінічний аналіз сечі, біохімічний аналіз крові, ЕКГ, рентгенографія навколоносових пазух, рентгенографія колінних суглобів, консультація лор-лікаря, консультація офтальмолога.

До матеріалів справи було долучено, зокрема, довідку КНП БМР ХО "БКБЛІЛ", з якої встановлено, що позивачу було проведено рентген колінних суглобів (а.с.60).

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем було дотримано процедуру, оскільки матеріалами справи підтверджено здійснення огляду та консультацій спеціалістами, зазначеними у п.6.8. Положення №402, а саме хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом та іншими.

Крім того, позивачу були проведені аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, що підтверджується матеріалами справи.

П. 6.8. Положення №402 передбачено, що під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК.

Таким чином, доводи позивача спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Доводи позивача про необ`єктивність і незаконність висновку з огляду на невірно встановлене військове звання, а саме: "молодший сержант" замість вірного "солдат", не впливають на висновки суду, оскільки зазначення в оскаржуваній довідці невірного звання військового є технічною помилкою. При цьому, інші дані відповідають доданим довідкам та позивачем не заперечуються. Крім того, підпис позивача під вказаною довідкою свідчить про ознайомлення із останньою та відсутність заперечень щодо її складення.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо не розгляду судом першої інстанції клопотань позивача про витребування доказів та про призначення експертизи, оскільки ухвалами Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 та від 28.10.2024 року відмовлено у задоволенні вказаних клопотань, тобто вказані клопотання вирішені судом під час розгляду справи, жодних доводів щодо незгоди позивача з підставами відмови заявлених клопотань апеляційна скарга не містить.

Враховуючи, викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено протиправності постанови військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлену довідкою військово-лікарської комісії №4941 від 15.08.2024, якою позивача визнано придатним до військової служби.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 року по справі № 520/26369/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі № 520/26369/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк