Справа № 240/22224/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/22224/24

категорія 106000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом від 31.10.2024 року №21, про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, доведене листом (повідомленням) №1216 від 01.11.2024;

- зобов`язання надати відстрочку від призову на військову службу на підставі ст.23 ч.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого Відповідачем рішення про відмову Позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Позивач вважає, що на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", так як здійснює догляд за своєю матір`ю, ОСОБА_2 , 1961 р.н., яка є особою з інвалідністю 2 групи. Зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 року у справі №240/15783/24 були встановлені обставини, які надають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, але Відповідач при ухваленні оскаржуваного рішення такі обставини протиправно не врахував.

Ухвалою від 15.11.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , направив до суду відзив на позов, в якому Відповідач зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду в справі № 240/15783 від 17.09.2024 року, суд зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання чи відмову у наданні відстрочки на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

31.10.2024 року на засіданні Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно вивчено заяву та підтвердні документи Позивача про надання відстрочки від призову під час мобілізації відповідно до п.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 30.07.2024 року. На підставі розгляду наявних документів та комісія оцінила законність підстав для надання відстрочки Позивачу та ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки. Причина відмови: відсутність підстав визначених у статті 23 України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а саме з поданих документів було встановлено, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , окрім її сина, який є Позивачем у даній адміністративній справі, також має чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який в свою чергу не є військовозобов`язаним та відповідно до чинного законодавства України зобов`язаний утримувати свою дружину.

Відповідач у справі направив суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що 05.12.2024року на засіданні комісії Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно вивчено заяву та додаткові документи Позивача. За результатами такого розгляду ухвалено рішення про надання Позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації до 07.02.2025року. Копія вказаного рішення долучена до додаткових пояснень.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За результатами розгляду такої заяви та доданих до неї документів, комісією ІНФОРМАЦІЯ_7 12 серпня 2024 року прийнято рішення про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оформлене протоколом №9.

Підставою для відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації слугувало те, що наявні інші особи, які не є військовозобов`язаними.

19 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_8 направив Позивачу повідомлення №701, яким проінформував про прийняте рішення.

Вважаючи таке рішення протиправним, ОСОБА_1 оскаржив його у Житомирському окружному адміністративному суді.

Суд враховує, що рішенням суду від 17.09.2024 року по справі 240/15783/24 було зобов`язано Відповідача повторно розглянути заяву Позивача від 30 липня 2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII з урахуванням висновків суду, викладених у цьому судовому рішенні.

Відповідач переглянув заяву Позивача, та надав повідомлення про відмову ОСОБА_1 в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлене протоколом від 31.10.2024 року № 21.

Вважаючи такі дії Відповідача протиправними щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Позивач звернувся до суду.

Суть спірних відносин між сторонами зведена виключно до правомірності рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у надані ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлену протоком №21 від31.10.2024 року.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з частинами 1, 2ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Суд враховує, що правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-XII).

Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст. 23 Закону № 3543-XII. Згідно з приписами абз. 13 ч.1ст.23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до п. 60 Порядку №560, Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

Так, для підтвердження права на відстрочку за пунктом 13 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», військовозобов`язані подають наступні документи:

для особи, яка зайнята доглядом, документи, що підтверджують родинні зв`язки, та один із документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та які зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю І чи ІІ групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, здійснювати догляд за ними: інвалідність такої особи, її потребу у постійному догляді, перебування під арештом (крім домашнього арешту), відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі, документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду), в якому зазначаються відомості про відсутність інших осіб, які могли б здійснювати такий догляд; для особи, яка потребує догляду, один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, та висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді (для осіб з інвалідністю II групи)

Підставою для звернення до суду Позивач є відмова Відповідача надати йому відстрочку від призову на військову службу на підставі ст.23 ч.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що 05.12.2024 року на засіданні Комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно вивчено заяву та підтвердні документи Позивача про надання відстрочки від призову під час мобілізації відповідно до абз.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 30.07.2024 року за вх. Ш-691 з урахуванням висновків, викладених у рішенні Житомирського окружного адміністративного суду в справі № 240/15783 від 17.09.2024 року.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалила рішення про надання відстрочки військовозобов`язаному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на підставі абз.13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" що оформлено Протоколом №27 від 05.12.2024 року

Зазначене свідчить, що право Позивача на відстрочку від призову на військову службу на підставі ст.23 ч.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" є поновленим, а тому не потребує судового захисту.

Відсутність порушеного права особи є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

18.02.25