Справа № 727/14227/24
Суддя: Одовічен Я. В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Одовічен Я.В.

за участю секретаря: Гелка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №3 управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Беднарчука Віталія Михайловича, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського взводу №1 роти №3 управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Беднарчука Віталія Михайловича, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Посилався на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ББА №096204 від 14.12.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Відповідно до постанови, 14.12.2024 року о 12 год. 42 хв. в Тернопільській області, с.Оришківці на автодорозі М-19, 386 км ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.126 КпАП України.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується та вважає, що вона є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Так, 25.09.2013 року Кіцманським ВРЕВ при УДАЇ УМВС України в Чернівецькій області йому було видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 із строком дії до 25.09.2043 року.

Вказане посвідчення не є скасованим або припиненим, тобто є дійсним. Станом на момент винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був обмежений та/або позбавленим у праві користуванні транспортними засобами.

Зазначив, що диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При цьому, ОСОБА_1 поліцейському пред`явив посвідчення водія, дані якого поліцейським було вказано в оскаржуваній постанові.

Те, що ОСОБА_1 не було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП також підтверджується і тим, що після винесення оскаржуваної постанови позивач продовжив рух на транспортному засобі і останній не був тимчасово вилучений, що повинно було би бути вчинено у випадку, якщо транспортним засобом керує особа, яка такого права не має.

Вважає, що оскільки він має право керувати транспортним засобом притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є протиправною, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ББА №096204 від 14.12.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 02.01.2025 року справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

23.01.2025 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що під час несення служби на 386 км автодороги М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» (с.Оришківці) 14.12.2024 року працівниками УПП в Тернопільській області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000764) було виявлено порушення ПДР України, а саме: водій транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 79 км/год., при дозволеній швидкості 50 км/год., чим порушив п.п.12.9б, 12.4 ПДР України.

Після цього на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» було подано сигнал про зупинку транспортного засобу.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП вказав, що у відповідності до даних НАІС ГСЦ МВС України статус позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами числиться як такий, що діє. Позбавлення права керування накладено як вид стягнення постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.04.2023 року у справі №727/1999/23.

У ході перевірки документів водія було встановлено, що водій після пройденого строку позбавлення права керування, не вчинив дій для набуття права керування. Таким чином, позивач рахується згідно бази НАІС ГСЦ МВС України, як особа, яка не має права керування транспортним засобом, за що і був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності та відсутності позивача. Позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. У поданому відзиві просив розгляд справи провести у його відсутності, з урахуванням доводів, викладених у ньому.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Дослідивши докази надані в обґрунтування та спростування позовних вимог судом встановлено наступні обставини.

Так, судом встановлено, що 14.12.2024 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із змісту постанови серії ББА №096204 від 14.12.2024 року, ОСОБА_1 14.12.2024 року о 12 год. 42 хв. в Тернопільській області, Чортківський район, с.Оришківці на автодорозі М-19, 386 км здійснював рух на транспортному засобі марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України. Також керував автомобілем в населеному пункті с.Оришківці AD М-19, 386 км зі швидкістю 79 км/год. при дозволеній швидкості руху 50 км/год., швидкість вимірювалось лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI20/20, чим порушила п.12.9 ПДР. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126, ч.1 ст.122 КпАП України (а.с.13).

Згідно ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зазначеною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.1 ст.122 КпАП України та накладено штраф у розмірі 3400 гривень (а.с.13).

Відповідно до ч.2 ст.286 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Скориставшись правом на оскарження постанови серії ББА №096204 від 14.12.2024 у судовому порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. У частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП позивач постанову від 14.12.2024 року не оскаржував.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1а ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Зокрема, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Вказані правові висновки наведено у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 415/123/17.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, згідно з постановою серії ББА №096204 від 14.12.2024 року, ОСОБА_1 14.12.2024 року о 12 год. 42 хв. в Тернопільській області, Чортківський район, с.Оришківці на автодорозі М-19, 386 км здійснював рух на транспортному засобі марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не мав права керування транспортними засобами чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

На підтвердження вказаного представником відповідача було надано суду відеозапис з бодікамер поліцейського.

Так, на відеозаписі з бодікамери №472389 зафіксовано, як 14.12.2024 року о 12 год. 41 хв. працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за перевищення дозволеної швидкості руху. Під час спілкування працівниками поліції було встановлено, що у 2023 році постановою суду ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці та після спливу трьох місяці останній не склав теоретичного і практичного іспиту з права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що строк позбавлення його права керування закінчився, складання іспиту у цьому випадку не є необхідним.

Також, представником відповідача було надано суду копію постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.04.2023 року, яка набрала законної сили 14.04.2023 року. Постановою від 03.04.2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці (а.с.42).

Згідно ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом у період з 14.04.2023 року до 14.07.2023 року.

Відповідно до п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» № 340 від 08.05.1993 позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.

Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами, яке набрало законної сили, протягом трьох робочих днів із моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за адресою задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) на території України особи, зазначеної в цьому рішенні. Доступ до судових рішень за умов технічної реалізації може забезпечуватися шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень і Єдиним державним реєстром МВС.

Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. У разі коли в посвідченні водія зазначено дві або більше категорій на право керування транспортними засобами теоретичний, практичний іспити складаються за вищою із категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається.

Повернення посвідчення водія (у тому числі отриманого вперше) особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, здійснюється після закінчення строку позбавлення без складення іспитів.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України у разі позбавлення особи права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, повернення посвідчення водія здійснюється після закінчення строку позбавлення без складення іспитів.

Оскільки постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03.04.2023 року ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортними засобами на три місяці за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, то ОСОБА_1 для повернення посвідчення водія не було необхідно скласти теоретичний і практичний іспит з права керування транспортними засобами.

Вилучені посвідчення водія зберігаються у територіальному сервісному центрі МВС за місцем проживання осіб, зазначеним у судовому рішенні про позбавлення права на керування транспортними засобами.

Згідно з витягом із НАІС ГСЦ МВС України, наданим відповідачем до матеріалів справи, ОСОБА_1 постановою Шевченківського суду м.Чернівці від 03.04.2023 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП позбавлено права керування транспортним засобом строком на три місяці, з 14.04.2023 року по 14.017.2023 року. Підрозділ РЕП, в якому зберігається посвідчення водія НОМЕР_3 . У вказаному витязі відсутні відомості про повернення ОСОБА_1 посвідчення водія.

При цьому, на відеозаписі з бодікамери поліцейського №472389 видно як о 12 год. 55 хв. ОСОБА_1 на вимогу поліцейського показує посвідчення водія, відомості про яке уповноваженою особою було вказано в оскаржуваній постанові.

Те, що в базі НАІС ГСЦ МВС України відсутні відомості про повернення ОСОБА_1 посвідчення водія не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 констатовано, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі N 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ББА №096204 від 14.12.2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП є такою, що винесена з порушенням вимог закону, суд приходить висновку, що постанова у цій частині підлягає скасуванню.

При цьому, зважаючи на те, що позивачем постанова серії ББА №096204 від 14.12.2024 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не оскаржується, суд вважає, що слід змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід змінити застосований захід стягнення у виді штрафу у сумі 3400 гривень на стягнення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №3 управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Беднарчука Віталія Михайловича, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ББА №096204 від 14.12.2024 року, винесену поліцейським взводу №1 роти №3 управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Беднарчуком В.М., в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП.

Змінити захід адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 3400 гривень, накладений на ОСОБА_1 постановою серії ББА №096204 від 14.12.2024 року, на адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Одовічен Я.В.