Справа № 495/976/25
Суддя: Прийомова О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/976/25
№ провадження 2-а/495/22/2025
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"18" лютого 2025 р. м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомова О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строків на оскарження Постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування Постанови в справі про адміністративне правопорушення, у якій просив скасувати винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Постанову № 22 від 18 січня 2025 року про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення, стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Разом з вказаним адміністративним позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява про поновлення строків на оскарження Постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У заяві про поновлення строків на оскарження Постанови в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначає, що 18 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено Постанову № 22 від 18 січня 2025 року про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 25 500 грн.

Із Постановою № 22 від 18 січня 2025 року позивач не згоден, вважає, що вона прийнята з порушення норм діючого законодавства та Відповідачем не вжито заходів для повного з`ясування обставин справи.

Водночас в обґрунтування поважності причин пропущення строку оскарження Постанови вказує, що отримав постанову 01 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку. Крім того, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, двоє з яких в період строку оскарження Постанови від 18.01.2025, а саме з 01.02.2025 до 11.02.2025 хворіли та перебували під цілодобовим наглядом свого батька. Враховуючи відстань між с. Козацьке Білгород-Дністровського району та м. Білгород-Дністровський, високий ризик застосування ракетних обстрілів нашого району, він не мав змоги залишити дітей без догляду для того, щоб звернутись за належною правовою допомогою, підготовкою позову до суду та безпосередньо звернення до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, ретельно дослідивши, кожен доказ щодо його належності, допустимості, достовірності та докази у сукупності щодо їх достатності, суд доходить до наступного.

Згідно приписів пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, частинами 1 та 2 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання строків звернення до суду.

Відповідно до вимог ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно приписів ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

Частиною шостою ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

З аналізу викладеного вище законодавства убачається, що строк звернення до суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Іншого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 у справі № 9901/405/19.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20 досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

В обґрунтування пропущеного строку ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова була ним отримана 01 лютого 2025 року засобами поштового зв`язку, однак жодних доказів на підтвердження свого твердження не надає.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо перебування під його цілодобовим наглядом дітей, які з 01.02.2025 до 11.02.2025 хворіли.

Так, оскаржувана постанова ухвалена 18 січня 2025 року, за твердженнями позивача, отримана ним 01 лютого 2025 року.

Натомість, у матеріалах справи наявна довідка № 21 від 14.02.2025, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 07.02.2025 по 14.02.2025 звільнена від занять, відвідування дошкільного навчального закладу, у зв`язку з захворюванням: ГРВІ, гострий ларингіт. Відповідно довідки № 22 від 14.02.2025, виданої лікарем АЗПСМ с. Стара Царичанка, ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала на амбулаторному лікуванні в амбулаторії ЗПСМ с. Стара Царичанка з 06.02.20125 по 14.02.2025.

Враховуючи зазначене, з матеріалів справи, суд не вбачає наявності обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість подання адміністративного позову у встановлений законодавством строк 10 днів, з 18 січня 2025 року.

Приписами частин 1, 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суд вважає, що в заяві ОСОБА_1 не надано жодних належних доказів які б підтверджували наявність об`єктивних обставин, через існування яких позивач був позбавлений можливості подати позов у встановлений строк. Оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду є неповажними, суд відмовляє у поновлені строку звернення до суду та залишає позовну заяву без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 123, 161, 169, 171, 286, 294 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування Постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України протягом десяти днів з дня вручення ухвали він має право вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18 лютого 2025 року.

Суддя