Справа № 380/21312/24
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 рокусправа №380/21312/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Ген. Григоренка, 3) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №862 від 23.09.2024 року Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області «Про застосування дисциплінарного впливу до окремих працівників відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 .

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що службове розслідування проведено з порушенням норм законодавства, так як таке розпочато скоріше чим було саме звернення гр. ОСОБА_2 , що підтверджує факт підроблення, сфабрикованого розслідування, привзятого та упередженого ставлення та не повного, не всебічного та необ`єктивного розслідування. Крім того, вважає, що були порушені його права на захист та надання правової допомоги, так як його не було поставлено до відома про факт розпочатого службового розслідування, не був ознайомлений із наказами які видавались, із самим зверненням та його змістом, не були роз`ясненні його права та обов`язки. Не були опитані всі учасники процесу та події з приводу звернення гр. ОСОБА_2 . Станом на 31.07.2024 він знаходився в цивільному одязі, поза межами служби без будь-яких розпізнавальних знаків які б вказували на його приналежність на Національної поліції, при собі не мав та не пред`являв жодних документів, які б вказували що він є працівником поліції, відповідно діяв як громадянин України, цивільна особа, та не вчиняв жодного порушення закону, наказу, інструкції. Даний наказ є безпідставним, винесений з умислом вчинити тиск з метою залякування щодо його діяльності та життєвої позиції. Зазначає, що у Наказі Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області від 23.09.2024 року № 862 «Про застосування дисциплінарного впливу до окремих працівників відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» зазначено, що службове розслідування призначено на підставі наказу ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 21.08.2024 року №773. Проте, в матеріалах службового розслідування відсутній наказ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 21.08.2024 року №773. У Висновку службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни старшим інспектором черговим чергової частини відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції Анатолієм Антощаком від 06.09.2024р. вказано, що службове розслідування у формі письмового провадження було проведено на підставі наказу Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області від 23.08.2024 року №724. Проте, в матеріалах службового розслідування наказ Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області від 23.08.2024 року №724 також відсутній. Натомість, в матеріалах службового розслідування наявний наказ Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області від 23.08.2024 року №775. Відтак, невідомо, на підставі якого саме наказу розпочате службове розслідування за зверненням ОСОБА_2 за № Д-353 / ез із ЛУ ДВБ НП України, так як жодним , із наказів про призначення службового розслідування, а їх як видно з матеріалів справи було три, а саме: наказ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 21.08.2024 року №773, наказ Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області від 23.08.2024 доку №724, наказ Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області зід 23.08.2024 року №775 його ознайомлено не було. Крім того, згідно ІКС «ІПНП» ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області звернення го. ОСОБА_2 № Д-353 / ез із ЛУ ДВБ НП України зареєстровано за №17225 від 26.08.2024 року. Відтак, не зрозуміло, яким чином могло бути порушено службове розслідування на підставі будь-якого із вищезазначених наказів за зверненням гр. ОСОБА_2 раніше 26.08.2024р. Позивач наголошує, що жодних дій за які його притягнуто до відповідальності він не вчиняв, тому вважає оскаржуваний наказ протиправним.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що 23.08.2024 року через систему електронного документообігу ГУНИ у Львівській області до Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області за вх. № Д-353/ез із ЛУ ДВБ НП України, надійшла заява ОСОБА_2 про вжиття заходів впливу щодо неправомірної поведінки працівника поліції, а саме старшого інспектора - чергового чергової частини відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНІ у Львівській області капітана поліції Анатолія Антощака. В ході проведення службового розслідування встановлено, шо 31.07.2024 року через оператора служби « 102» надійшло повідомлення щодо незаконного проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_2 . Дане повідомлення зареєстроване у ІКС ІПНП відділу поліції № 2 Львівського РУТІ № 2 ГУНП у Львівській області від 31.07.2024 № 16159. Диспетчером було скеровано екіпаж Управління патрульної поліції у Львівській області ДПІ «Омегу - 503». Згідно електронного рапорту працівників патрульної поліції, які прибувши за вказаною адресою виявили гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , гр ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_1 між яким виник конфлікт щодо спілкування гр. ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_5 . Конфлікт відбувся на вулиці де проживає громадянка ОСОБА_6 . Інформація щодо проникнення не підтвердилась. В подальшому до Львівського управління ДВБ НП України звернулась ОСОБА_2 із заявою щодо неправомірної поведінки позивача. Проведеним службовим розслідуванням, призначеним за фактами викладеними у скарзі, встановлено, що порушення службової дисципліни, знайшли своє підтвердження та стали можливим унаслідок неналежного виконання службових обов`язків зі сторони старшого інспектора чергового - чергової частини відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №23 37-VIII, підпункту 1.3 пункту 1 та підпункту 1.8 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27 квітня 2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» застувавши дисциплінарне стягнення - догана. Зазначає, що ОСОБА_1 являється систематичним порушником службової дисципліни, не дотримується вимог вказівок та наказів, за що неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, лиш за 2024 рік 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Позивачем подано пояснення, у яких зазначає, що ознайомившись із копією висновку службового розслідування вкотре виявлено та підтверджено факти підробки проведення службового розслідування та порушення його прав. А саме на лицьовій сторінці вказано що відомості в ІКС ІПНП внесено за № 17225 від 26.08.2024, однак службове розслідування розпочато 23.08.2024 всупереч вимогам наказів та інструкцій та статуту, тобто за 2 доби до реєстрації, при відібрані у нього пояснень не ознайомлено із правами та обов`язками, не ознайомлено із наказом про призначення службового розслідування №775, №724 від 23.08.2024, не ознайомлено із наказом про внесення змін до наказу №790, не проведено опитування всіх учасників процесу і події, проведено опитування його як учасника однак з невідомих причин пояснення відсутнє в матеріалах перевірки, безпідставно приєднано даний матеріал до попередніх звернень ОСОБА_7 з приводу неправомірних дій його сестри, мотивуючи що раніше мали місце звернення щодо нього, однак звернення було вперше, відсутнє нотаріальне доручення відповідно до якого ОСОБА_7 уповноважує його представляти його інтереси та відвідувати адресу Львів вул. Червоної Калини 61/7 а також вчиняти інші дії, що в свою чергу підтверджує бажання його присутності за даною адресою.

Ухвалою від 21 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 13 листопада 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 775 від 23.08.2024 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування у формі письмового провадження на підставі того, що 23 серпня 2024 року через систему електронного документообігу ГУНП у Львівській області, до Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області за вх №Д-353/ез із ЛУ ДВБ НП України, надійшла заява ОСОБА_2 про вжиття заходів впливу щодо неправомірної поведінки працівника поліції, а саме Дисциплінарного статуту Національної поліції України ураховуючи, що в діях працівників зазначеного підрозділу можуть міститись ознаки невиконання або неналежного виконання службових обов`язків.

Судом встановлено, що підставою для призначення службового розслідування стала заява ОСОБА_2 про вжиття заходів впливу щодо неправомірної поведінки працівника поліції, а саме старшого інспектора - чергового чергової частини відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНІ у Львівській області капітана поліції Анатолія Антощака, яка надійшла через систему електронного документообігу ГУНП у Львівській області до Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області 23.08.2024 р із ЛУ ДВБ НП України.

У даній заяві заявниця зазначила, шо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 . Також, в неї є сестра ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яку рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.03.2005 року визнано недієздатною внаслідок психічного захворювання, оскільки вона не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати.

Її мати ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_8 мешкають за адресою АДРЕСА_3 . У зв`язку7 з їхнім станом здоров`я та неможливістю самостійно здійснювати за собою догляд, такий здійснюється нею а також знайомими, які погоджуються їй допомагати через те, що вона працює, і не має змога бути постійно з мамою та сестрою.

В 2023 році, сусіди повідомили, що до матері і сестри почав приходити підозрілий невідомий мужчина, якого вони раніше не бачили. Цей мужчина повідомив, що він хоче потрапити в квартиру і занести їм передачу від брата, оскільки знає, шо її сестра є недієздатною, і йому відомо, що помер опікун, а тому хоче їй допомагати та переїхати проживати в квартирі. Одного разу він прийшов до квартири, мама не змогла йому відчинити, тоді він підійшов під мамин балкон і просив маму і хвору сестру викинути йому ключі від квартири, бо від ніби то приніс їм передачу від брата ОСОБА_9 .

Також, цей мужчина згодом зв`язався із нею представившись « ОСОБА_10 » та другом її брата і запропонував, догляд за сестрою та матір`ю, за що вона повинна віддати йому свою частку в квартирі, на що остання відмовилась, оскільки сама здійснювала за ними догляд. П. Любі ОСОБА_11 , яка здійснює догляд за її сестрою та мамою він теж сказав, що буде жити з її сестрою, але йому потрібна квартира. Мамі, п. ОСОБА_12 та хворій сестрі він теж представився другом її брата та назвався « ОСОБА_10 ». Також хоче повідомити, що друзів свого брата знає всіх і раніше його не бачила.

На її відмову, цей мужчина сказав що це не проблема, він знайде інших членів сім`ї і вирішить це питання з ним. Згодом цей мужчина знову зв`язався із з нею та запитав, чи не змінилась її думка, оскільки він знайшов інших родичів, які не проти щоб він здійснював догляд за мамою і сестрою, за що вони погоджуюся віддати йому частку в квартирі.

З розмови в ним, вона зрозуміла, що він знайшов контакти її брата ОСОБА_13 , який проживає за кордоном та домовився з ним, про те, що він буде здійснювати догляд за сестрою і мамою в замін проживання в квартирі та отримання права власності на квартиру. Так як з братом у них не прості стосунки підозрює, що він домовився з братом про викуп його частки в квартирі та в подальшому позбавлення їх з мамою та сестрою прав на квартиру.

З кінця серпня 2023 року від імені її брата в поліцію почали надаватись надумані заяви і звернення, в яких вказувалось недостовірна інформація, а також їй почали надходити погрози. Жодне із звернень в поліцію не підтвердилось. Під час однієї з розмов цей мужчина їй погрожував, що порушить відносно неї кримінальну справу, що її посадять і що рано чи пізно, вона буде змушена з ним домовитись, але тоді це буде коштувати їй набагато дорожче.

І дійсно, з початку 2024 року, її почали викликати до поліції для дачі пояснень, щодо її поведінки по відношенню до сестри та матері, та казали, що вона позбавила людей волі, і за це передбачена кримінальна відповідальність. Спочатку, вона подумала, що цей невідомий мужчина є «чорним маклером» який хоче за безцінь купити квартиру, виселити сестру і маму, а квартиру продати.

Але 31 липня 2024 року пані ОСОБА_14 , прогулюючись із її мамою побачила на даху приміщення бойлерної, що примикає до вікна кімнати її неповносправної сестри, знаходиться « ОСОБА_10 » та намагається вчиняти якісь незрозумілі дії. Приїхавши на місце події, вона дійсно виявила « ОСОБА_10 » на даху під вікнами сестри і не розуміючи його дій і намірів викликала поліцію. Під час з`ясування обставин вона дізналась, що мужчина який представлявся « ОСОБА_10 », насправді ОСОБА_1 . 1987 р.н.

Також їй стало відомо, що вказаний чоловік є працівником правоохоронних органів, а саме поліції, і зрозуміла, що він дійсно може мати вплив на працівників поліції, і що ці всі події і виклики її у поліцію, робляться за його сприянням. Після виклику поліції він став погрожувати їй та чоловіку про заяви в поліцію на них. Після чого вона дізналась, що ОСОБА_1 офіційно написав заяву в суд, де виклав неправдиві звинувачення на її адресу та адресу и чоловіка ОСОБА_3 . Також ОСОБА_15 неодноразово озвучував, що він знаходиться у постійному контакті з її братом, якій проживає в Канаді і що її брат дуже йому допомагає. 21 серпня 2024 року орієнтовно о 18:00 год. її проінформували сусіди, що невідомій чоловік знову знаходиться на даху бойлерної під вікном її неповносправної сестри і вчиняє незрозумілі дії. Це можуть підтвердити сусіди. Також в цей час ОСОБА_16 телефонує до неї, що він знаходиться під будинком і вимагає віддати йому ключі від квартири під приводом відвідин недієздатної сестри. Згодом сестра повідомила, що ОСОБА_15 ( ОСОБА_10 ) настирливо наполягав, що вона повинна дати в суді свідчення проти неї, що вона над нею та мамою постійно знущається. Також знаючи, що мама в цей час знаходиться в лікарні, він намагався отримати свідчення від сестри ніби то вона умисно відправила маму в лікарню. Розповідь сестри зафіксовано на відео, яке за потреби надасть.

Ці всі події постійно супроводжуються погрозами, з боку ОСОБА_1 та нагадуванням того, що вирішення питання для неї з кожним днем все дорожче. З врахуванням наведеного, просить провести перевірку правомірності поведінки ОСОБА_1 , 1987р.н., який є працівником поліції, а саме старшим інспектором - черговим відділу поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області та вжити заходів впливу щодо його неправомірної поведінки. Також, просить вжити заходів щодо припинення психологічного тиску на її сестру, матір та неї.

У висновку службового розслідування зазначено, що опитаний старший інспектор черговий - чергової частини відділу поліції № 2 ЛРУПА № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 (0063065), пояснив, шо ознайомившись із заявою гр. ОСОБА_2 до ЛУ ДВБ у Львівській області стосовно нього може пояснити наступне. За подію 31.07.2024 року може повідомити що знаходився у цивільному одязі поза службою, без службового посвідчення та не виконував функції працівника поліції і нікому не представлявся працівником поліції і всі присутні не знали що він працівник поліції та його професія жодним чином не впливає на викладену інформацію у зверненні проти нього. А взагалі було свідомо завідомо неправдиве повідомлення в поліцію за яке гр. ОСОБА_17 повинна понести покарання, а саме вся детальна інформація викладена в ЄО за 31.07.2024 за звернення гр. ОСОБА_17 на лінію 102.

Під час проведення службового розслідування досліджувалось відео з нагрудної відеокамери екіпажу поліції за 31.07.2024, яким встановлено, що екіпаж поліції Омега-503 о 20.57 прибувають на опрацювання виклику де знаходиться гр. ОСОБА_2 , її чоловік, її мати та доглядальниця, а також гр. ОСОБА_1 21 год 00 хв 37 сек. ОСОБА_18 називається буцімто « ОСОБА_10 », однак документ засвідчуючи особу, надає працівникові патрульної міліції. Також підтверджує факт навідування гр. ОСОБА_19 та гр. ОСОБА_8 на прохання гр. ОСОБА_7 , оскільки останній перебуває за кордоном, розповідає про те, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 відбуваються судові спори та про те, що гр. ОСОБА_2 обмежує спілкування гр. ОСОБА_7 з матір`ю та сестрою. Також гр. ОСОБА_16 вступає у спір щодо коштів із гр. ОСОБА_2 , який переходить у спір щодо проникнення на територію будинку, де гр. ОСОБА_1 підтверджує що вибрався на приміщення бойлерної однак у квартиру не проникав. Час закінчення відео о 21 год 07 хв 53 сек.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що факти порушень, за якими призначено службове розслідування, знайшли своє підтвердження та стали можливими внаслідок порушень з боку старшого інспектора - чергового чергової частини відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_20 , який будучи працівником поліції зобов`язаний неухильно дотримуватись вимог нормативно-правових актів МВС України, НП України та ГУНП у Львівській області, проте 31.07.2024 перебуваючи поза службою, спричинив конфлікт з громадянкою ОСОБА_2 , при цьому останньою було здійснено повідомлення на гарячу лінію « 102».

Службовим розслідуванням встановлено, що порушення службової дисципліни знайшли своє підтвердження та стали можливими унаслідок неналежного виконання службових обов`язкі , серед інших, зі сторони :

- старшого інспектора чергового- чергової частини відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, підпункту 1.3 пункту 1 та підпункту 1.8 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27 квітня 2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування».

У висновку зазначено, що в заяві гр. ОСОБА_2 та працівників поліції, встановлено наявні суттєві розбіжності, які можливо усунути лише в рамках кримінального провадження, допитавши учасників події, попередивши їх при цьому про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо не правдиві показання, що є неможливим в межах проведення службового розслідування. У зв`язку з цим матеріали необхідно скерувати ТУ ДБР, розташованого у м. Львові для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 790 від 29.08.2024 «Про внесення змін до наказу Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області від 23.08.2024 №775» внесено зміни до складу комісії.

06 вересня 2024 року начальник Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області затвердив Висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим інспектором - черговим чергової частини відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНІ у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_21 , яким службове розслідування завершено. Відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження. Запропоновано за порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених вимогами пункту 2,3 частини 1 статті 18, вимоги пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №23 37-VIII, підпункту 1.3 пункту 1 та підпункту 1.8 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27 квітня 2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» на підставі пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосувати до старшого інспектора - чергового чергової частини відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНІ у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - догану.

Наказом ГУ Національної поліції у Львівській області № 862 від 23 вересня 2024 «Про застосування дисциплінарного впливу до окремих працівників відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» за порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених вимогами пункту 2, 3 частини 1 статті 18, вимоги пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 3 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, підпункту 1.3 пункту 1 та підпункту 1.8 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27 квітня 2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» на підставі пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосовано до старшого інспектора - чергового чергової частини відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНІ у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - догана.

Позивач вважає такий наказ протиправним та звернувся до суду за захистом своїх прав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.

Згідно з ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділ У Дисциплінарного статуту визначає особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Відповідно до ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів (ч.3).

Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування (ч.4).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (ч.5).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування (ч.6).

Згідно з ч.1 ст.27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.1 розділу У Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

2. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

3. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з п.1,2 розділу VII Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут доповнено новим розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Відповідно до ч. 1 ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження (ч.1).

Відповідно до ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею ( ч.1). Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (ч.2). У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (ч.2).

При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є саме вчинення ним дисциплінарного проступку, частина восьма статті 19 Статуту визначає, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного - зауваження до найсуворішого - звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.

У справах №420/14443/22 та №260/5566/22, аналізуючи положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.

Верховний Суд зауважив на тому, що повноваження керівника стосовно обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Відповідно до п.3, п. 7 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Згідно підпункту 1.8 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» поліцейський за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час повинен дотримуватись норм професійної етики. При зверненні до особи не допускати фактів зверхності, погроз, не іронізувати, не використовувати ненормативну лексику та не допускати дискримінацій в будь-якій формі.

Суд під час вирішення спору врахував правову позицію Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі №803/1907/16 (провадження № К/9901/21747/18), що обов`язкова суду згідно з ч.5 ст.242 КАС України.

Зокрема, Верховний Суд вказав, що зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила №1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил №1179 вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

На підставі п.п.1, 2 Розділу ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

Отже, дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського, що пов`язане з особливостями проходження служби.

Суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи були досліджені відеозаписи, відповідно до яких встановлено, що позивач неодноразово називає себе ОСОБА_10 , вступає у спір з ОСОБА_2 приводу грошей, що не сприяє підвищенню авторитету та позитивного іміджу органів поліції. Таким чином, висновки службового розслідування підтверджені, вищевказаними відеозаписами, дослідженими судом.

Посилання позивача на те, що 31.07.2024 року він знаходився у цивільному одязі поза службою, без службового посвідчення та не виконував функції працівника поліції і нікому не представлявся працівником поліції і всі присутні не знали що він працівник поліції та його професія жодним чином не впливає на викладену інформацію у зверненні проти нього, не може бути підставою для скасування оскаржуваного наказу, так як відповідно до п.3 Розділу IV Правил №1179 передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Щодо порушень порядку службового розслідування, суд зазначає таке.

Позивач зазначає, що в оскарженому наказі від 23 вересня 2024 р №862 зазначено, що службове розслідування призначено наказом від 21.08.2024 №773, тобто до надходження заяви ОСОБА_2 .

Відповідач вказує, що дійсно у висновку службового розслідування та у наказі від 23 вересня 2024 р №862 невірно вказано реквізити наказу на підставі якого призначено службове розслідування. Членами дисциплінарної комісії зроблено акт від 23.10.2024 про виявлені неточності у реквізитах документів, зокрема: у висновку службового розслідування від 06.09.2024, де вказано: «наказу Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області від 23.08.2024 № 724» та у наказі ЛРУП № 2 ГУНІ у Львівській області від 23.09.2024 № 862 «Про застосування дисциплінарного впливу до окремих працівників відділу поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області», де вказано «наказу Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області від 21.08.2024 № 773», замість правильного: «наказу Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області від 23.08.2024 № 775». Дана обставина підтверджується журналом обліку наказів, рішень, колегій Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області (інвентарний №303) зареєстрований наказ від 23.08.2024 № 775 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії».

Враховуючи вищенаведене, суд розцінює невірні відомості як описки, які виправленні відповідачем.

Позивач зазначає, що порушені його права на захист чи надання правової допомоги, так як його не було поставлено до відома про факт розпочатого службового розслідування, не був ознайомлений із наказами які видавались, із самим зверненням та його змістом, не були роз`яснені права та обов`язки. Не були опитані усі учасники процесу та події. Оскаржуваний наказ винесений з умислом вчинити на нього тиск з метою залякування його щодо його діяльності та життєвої позиції.

До матеріалів службового розслідування долучено пояснення ОСОБА_22 , у якому зазначено, що ознайомившись із заявою гр. ОСОБА_2 до ЛУ ДВБ у Львівській області стосовно мене можу пояснити наступне. Судом встановлено, що заява ОСОБА_2 надійшла до ЛУ ДВБ НП України 23.08.2024 р, у той же день була скерована до Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області. Іншої заяви ОСОБА_2 , яка б була адресована ЛУ ДВБ НП України суду не надана, а отже, суд приходить до висновку, що позивач ознайомився саме із заявою від 23.08.2024р.

З приводу посилань позивача щодо того, що не були опитані усі учасники процесу та події, то суд зазначає, що позивачем не зазначено у кого, на його думку, мала відібрати пояснення дисциплінарна комісія. Крім того, у висновку зазначено, що в заяві гр. ОСОБА_2 та працівників поліції, встановлено наявні суттєві розбіжності, які можливо усунути лише в рамках кримінального провадження, допитавши учасників події, попередивши їх при цьому про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо не правдиві показання, що є неможливим в межах проведення службового розслідування. У зв`язку з цим матеріали необхідно скерувати ТУ ДБР, розташованого у м. Львові для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Щодо відсутності нотаріального доручення Лось А.Є., то суд зазначає, що доказів долучення до матеріалів службового розслідування такого суду не надано.

Суд вважає необгрунтованими пояснення позивача щодо того, що оскаржуваний наказ винесений з умислом вчинити на нього тиск з метою залякування його щодо його діяльності та життєвої позиції, так як доказів таких не надано.

Решта доводів та аргументів сторін висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 25 липня 2019 року у справі № 826/13000/18 сформулював загальні підходи до оцінки та значення правової процедури у процесі притягнення до відповідальності посадових осіб. Так, у цій постанові Суд визначив, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Суд наголосив, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи. Принципи правової процедури вже стали універсальними через рішення Європейського суду з прав людини і поширюються як на процесуальне судочинство, так і на правові процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень під час прийняття відповідних актів стосовно прав, свобод та законних інтересів людини.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 1640/3394/18 Верховний Суд указав, що суттєве (фундаментальне) порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Також Суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, запровадив критерій виміру суттєвості порушень правової процедури ухвалення рішення та дійшов висновку, що порушення такої процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення, адже в іншому випадку не буде забезпечено дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що порушення правової процедури не може вплинути на правильність рішення.

Отже, установлений службовим розслідуванням факт порушення позивачем вищевказаних норм законодавства України та підзаконних нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, правил поведінки поліцейських, доведено під час судового розгляду справи.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку відмову у задоволенні позову.

За наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області ( 79007, м.Львів, пл. Генерала Григоренка,3, ).

СуддяКухар Наталія Андріївна