Справа № 380/26114/23
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 лютого 2025 року

м. Київ

справа №380/26114/23

провадження № К/990/50995/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Мацедонської В. Е., Мельник-Томенко Ж. М.,

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гомзяка Ігоря Андрійовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно - експлуатаційного відділу міста Львова, Одеського квартирно - експлуатаційного управління, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в :

30 грудня 2024 року зазначену касаційну скаргу сформовано за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Верховний Суд ухвалою від 20 січня 2025 року касаційну скаргу залишив без руху. Автору касаційної скарги надано десять днів з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом уточнення вимог до суду касаційної інстанції.

29 січня 2025 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Гомзяка Ігоря Андрійовича про усунення недоліків, разом з уточненою касаційною скаргою.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, до Одеського квартирно-експлуатаційного управління, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова щодо нездійснення нарахування, перерахунку та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 13 червня 2019 року;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, якою затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, з урахуванням базового місяця січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 червня 2019 року відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів») з відрахуванням виплаченої суми та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року;

- визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса щодо нарахування та виплати з 30 січня 2020 року по 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 30 вересня 2020 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року з врахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року ОСОБА_1 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року з врахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року з врахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати з 01 січня 2023 року по 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2023 року по 15 вересня 2023 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року з врахуванням виплачених сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць) з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 року.

Визнано протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса щодо нарахування та виплати з 30 січня 2020 року по 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30 січня 2020 року по 30 вересня 2020 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року з врахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року ОСОБА_1 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року.

Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року з врахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року.

Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року з врахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати з 01 січня 2023 року по 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року.

Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 січня 2023 року по 15 вересня 2023 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року з врахуванням виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача та Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України оскаржили його в апеляційному порядку.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 02 грудня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гомзяка Ігоря Андрійовича задовольнив частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі № 380/26114/23 скасував в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, та прийняв нову постанову в цій частині.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в оскаржуваній частині судового рішення задовольнив.

Визнав протиправними дії Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 червня 2019 року з урахуванням березня 2018 року як місяця підвищення відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язав Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 13 червня 2019 року з урахуванням березня 2018 року як місяця підвищення відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, та з урахуванням виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України задовольнив частково, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі № 380/26114/23 скасував в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 20 травня 2023 року по 15 вересня 2023 року, виходячи з розрахункової величини - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом станом на 01 січня 2023 року, та визначення Фінансовому управлінню Генерального штабу Збройних Сил України зобов`язання провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 20 травня 2023 року по 15 вересня 2023 року, виходячи з розрахункової величини - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом станом на 01 січня 2023 року, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В решті рішення суду в оскаржуваній частині залишив без змін.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Гомзяк І. А. оскаржив його в касаційному порядку.

Як уже зазначалось, ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гомзяка Ігоря Андрійовича у справі № 380/26114/23 залишено без руху з підстав необхідності уточнити вимоги до суду касаційної інстанції.

На виконання вимог вказаної ухвали суду 29 січня 2025 року представник позивача подав уточнену касаційну скаргу, проаналізувавши матеріали якої, варто вказати на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

У цій справі, суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз аргументів касаційної скарги в сукупності з відображеними у судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Обставин, передбачених пунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, з матеріалів касаційної скарги не встановлено.

Військове звання позивача та посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку з проходженням на якій виник цей спір, не відносяться до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу частини другої статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовці зі званнями: генерал-майор, контр-адмірал, генерал-лейтенант, віце-адмірал, генерал-полковник, адмірал, генерал армії України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гомзяка Ігоря Андрійовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі № 380/26114/23 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно - експлуатаційного відділу міста Львова, Одеського квартирно - експлуатаційного управління, Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. Е. Мацедонська

Ж. М. Мельник-Томенко