Справа № 300/7727/24
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" лютого 2025 р. справа № 300/7727/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОмБР) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,
Адвокат Архипов Олександр Васильович (надалі, також - представник позивача, Архипов О.В.), який діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 08.10.2024 звернувся в суд з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОмБР) (надалі, також - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОмБР), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення за основними займаними посадами з врахуванням всіх видів нарахувань згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 та пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з 02.06.2023 по 19.05.2024 та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 27.09.2022 по 19.05.2024 у розмірі 100 000,00 гривень на місяць;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОмБР) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за основними займаними посадами з врахуванням всіх видів нарахувань згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 та пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з 02.06.2023 по 19.05.2024 та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 27.09.2022 по 19.05.2024 у розмірі 100 000,00 гривень на місяць.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 15.05.2022 по 19.05.2024 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Позивач 27.09.2022 при участі в бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України безпосередньо в зоні ведення бойових дій був евакуйований з діагнозом гострий живіт. Відповідно до свідоцтва про хворобу №225/8 захворювання ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини. Позивач 28.09.2022 був прооперований та направлений на паталогогістологічне дослідження. Починаючи з дня евакуації з зони ведення бойових дій 27.09.2022 по день звільнення з військової служби 19.05.2024 позивач безперервно перебував на лікуванні в різних лікарняних закладах, що підтверджується медичними документами, та також перебував у відпустках для лікування. В свою чергу відповідачем порушено приписи Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо нарахування та виплати позивачу сум грошового забезпечення, починаючи з 02.06.2023 та приписи Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 щодо нарахування та виплати сум додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 гривень за весь період перебування позивача на лікуванні у зв`язку із хворобою, а саме з 27.09.2022 по 19.05.2024 (день звільнення з військової служби). З метою захисту порушеного права позивач через уповноваженого представника звернувся до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою суду від 14.10.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин пропуску строку, разом з доказами поважності причин його пропуску в період з 21.08.2024 по 07.10.2024 (а.с. 48-52).
У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто, тому ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 визнано обґрунтованими пояснення, викладені у заявах від 16.10.2024 і 17.10.2024 та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з цією позовною заявою; відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.61-63).
Пунктом 6 резолютивної частини цієї ухвали витребувано у Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОмБР) повний розрахунок нарахованих та виплачених позивачу сум грошового забезпечення за основними займаними посадами з врахуванням всіх видів нарахувань згідно пункту 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 та пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з 02.06.2023 по 19.05.2024 та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 27.09.2022 по 19.05.2024 у розмірі 100 000,00 гривень на місяць; документальне підтвердження (за наявності) вручення позивачу письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позов, який сформовано 24.12.2024 в системі «Електронний суд» (а.с. 67-68). У поданому відзиві представник ВЧ НОМЕР_1 заперечив щодо задоволення позовних вимог. На підтвердження своєї позиції зазначив, що відповідно до первинної медичної картки від 27.09.2022, виданої медичною ротою відповідача, позивач був евакуйований до 66 ВМГ м. Покровськ зі скаргами на біль у животі. Зауважив, що в зазначеній картці не міститься відомостей про характер дій сторонніх ушкоджень, що в свою чергу виключає підстави вважати захворювання позивача пов`язаним із діями противника під час ведення бойових дій. Зазначив, що відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в редакції, яка діяла на момент виникнення відповідних правовідносин, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Представник ВЧ НОМЕР_1 вважає, що з урахуванням зазначеної норми позивач не мав право на виплату додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень, оскільки не отримував поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, та відповідно не здійснював лікування зазначених порушень стану здоров`я. Представник відповідача вважає, що наявність захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини не наділяє правом на отримання збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди. Враховуючи все вищевикладене, вважає позовні вимоги безпідставними, а тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Представник позивача 30.12.2024 сформував в системі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якій вказав на помилковість аргументів, викладених представником відповідача у відповіді на відзив (а.с. 71-72). Зокрема, зауважив, що відповідач в своєму відзиві надає поняття травмі визначаючи її бойовою. При цьому, представник позивача звернув увагу на те, що відповідно до довідки форми №6 від 02.09.2023 № 9414, виданої відповідачем, позивач в період з 10.09.2022 по 27.09.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях та здійснював заходи з забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Також вказав, що матеріали справи містять довідки військово-лікарської комісії, відповідно до яких захворювання, яке зазнав позивач пов`язане із захистом Батьківщини та як причинно наслідковий зв`язок визначають участь позивача в бойових діях та містять пряме посилання на довідку відповідача від 02.09.2023 №9414. Звернув увагу на те, що позивач в період з 10.09.2022 по 27.09.2022 перебував в зоні ведення бойових дій, виконуючи бойові накази. Під час участі позивача в бойових діях він був позбавлений нормальних умов існування, харчування, гігієни, сну, постійно перебував в стресовому стані, організм зазнавав перенавантажень, а враховуючи характер бойових дій неодноразово піддавався артилерійським та мінометним обстрілам, що є тими самими негативними факторами про які зазначає відповідач, надаючи визначення терміну травма. Таким чином, враховуючи викладене в даному випадку норма пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 поширюється на позивача (евакуйований з зони ведення бойових дій 27.09.2022 довідка форми 100), а відповідачем протиправно не здійснені нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 27.09.2022 по 19.05.2024 у розмірі 100 000,00 гривень на місяць, а саме за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні та відпустках на лікування. Просив позовні вимоги задовольнити.
Також представник позивача 11.01.2025 сформував в системі «Електронний суд» заяву, в якій звернув увагу на вчинення відповідачем дій, які спрямовані на затягування судового процесу (а.с. 75,76). Просив прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.
Окрім цього, представник позивача 30.01.2025 сформував в системі «Електронний суд» заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказав на необхідність уточнення позовних вимог, виклавши пункт 3 прохальної частини позовної заяви в наступній редакції: «Зобов`язати Відповідача - військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОмБР) НОМЕР_3 , провести нарахування та за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача, КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» здійснити виплату Позивачу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) грошового забезпечення за основними займаними посадами з врахуванням всіх видів нарахувань згідно п. 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з 02.06.2023 по 19.05.2024 та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 27.09.2022 по 19.05.2024 у розмірі 100 000,00 гривень на місяць.
Також, представник позивача 11.02.2025 сформував в підсистемі «Електронний суд» додаткові письмові пояснення (а.с. 85,86; а.с. 112,113), в яких звернув увагу, що відповідач протягом усього періоду перебування ОСОБА_1 на лікуванні був обізнаний про це. Позивачем вчинялися всі залежні від нього дії щодо інформування відповідача про етапи його лікування та надавались всі необхідні документи для прийняття правомірного рішення щодо здійснення відповідних нарахувань та виплат грошового забезпечення. Враховуючи викладене, просив долучити до матеріалів справи докази, а саме електронну переписку позивача із безпосереднім командиром та довідки, які видавалися медичними установами на підтвердження перебування позивача на лікуванні та продовження лікування.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
Згідно з наказом ККР СВ ЗСУ №334 від 08.09.2022 ОСОБА_1 призначено командиром 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 8-10).
Відповідно до довідки про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №9414 від 02.09.2023, позивач в періоди з 31.03.2022 по 07.07.2022 та з 10.09.2022 по 27.09.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 12).
ОСОБА_1 27.09.2022 був евакуйований з зони ведення бойових дій з діагнозом гострий живіт, про що свідчить первинна медична картка, складена 27.09.2023 ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 13).
У подальшому в періоди з 27.09.2022 по 29.09.2022, з 30.09.2022 по 04.10.2022, з 04.10.2022 по 06.10.2022, з 06.10.2022 по 19.10.2022,з 07.02.2023 по 15.03.2023, з 15.03.2023 по 28.06.2023, з 28.06.2023 по 16.08.2023, 16.08.2023 по 10.10.2023, з 10.10.2023 по 23.11.2023, 23.11.2023 по 06.02.2024, 06.02.2024 по 02.04.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в лікарняних закладах (а.с. 16-19; а.с.26-29; а.с.32-41, відповідно).
Також позивач перебував у відпустці за станом здоров`я протягом тридцяти календарних днів відповідно до довідок ВЛК №115 від 18.10.2022, №4008/1 від 18.11.2022, №4602/1 від 20.12.2022, №157/1 від 24.01.2023 (а.с. 20-22, 24).
Відповідно до свідоцтва про хворобу №225/8 від 24.01.2024, захворювання ОСОБА_1 зокрема, наслідки операції 28.09.2022, пов`язані із захистом Батьківщини. На підставі статті 52а графи ІІІ Розкладу хвороб позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с. 42-43).
Відповідно до витягу з наказу командира (по стройовій частині) №149 від 19.05.2024 позивача звільнено з військової служби та з 03.04.2024 виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 14).
Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення згідно пункту 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 та пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з 02.06.2023 по 19.05.2024 та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 27.09.2022 по 19.05.2024 у розмірі 100 000,00 гривень на місяць, звернувся через уповноваженого представника до суду з цією позовною заявою.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Також статтею 65 Основного Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту, гарантії в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XІІ (надалі, також - Закон №2011-ХІІ.
Відповідно до статті 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх з службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
За приписами частини 1 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до першого абзацу пункту 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі, також - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (надалі, також - Порядок №260).
Згідно з 1-3 абзацами пункту 9 розділу І Порядку №260 виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.
Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (на далі, також Положення №402, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
З огляду на зазначені норми Положення №402 висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.
Суд зазначає, що необхідність продовження безперервного лікування позивача у спірний період підтверджено виписками (перевідними епікризами) з медичних закладів про перебування на стаціонарному лікуванні з 27.09.2022 по 29.09.2022, з 30.09.2022 по 04.10.2022, з 04.10.2022 по 06.10.2022, з 06.10.2022 по 19.10.2022,з 07.02.2023 по 15.03.2023, з 15.03.2023 по 28.06.2023, з 28.06.2023 по 16.08.2023, 16.08.2023 по 10.10.2023, з 10.10.2023 по 23.11.2023, 23.11.2023 по 06.02.2024, 06.02.2024 по 02.04.2024 (а.с. 16-19; 26-29; 32-41, відповідно) та довідками ВЛК про потребу у відпустках за станом здоров`я на 30 календарних днів №115 від 18.10.2022; №4008/1 від 18.11.2022; №4602/1 від 20.12.2022; №157/1 від 24.01.2023 (а.с. 20-22, 24, відповідно).
Кожна із цих виписок містить рекомендації про необхідність продовження лікування позивача у спірні періоди.
Як наслідок, відповідно до свідоцтва про хворобу №225/8 від 24.01.2024, складеного ВЛК (КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради») захворювання ОСОБА_1 зокрема, наслідки операції 28.09.2022, визнано такими, що пов`язані із захистом Батьківщини. На підставі статті 52а графи ІІІ Розкладу хвороб позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с. 42,43).
Тобто матеріалами справи, зокрема постановами ВЛК та виписками лікувально-медичних закладів підтверджено право позивача на отримання грошового забезпечення за останньою займаною посадою у періоді перебування позивача на безперервному лікуванні з моменту його евакуації із зони бойових дій 27.09.2022 та до моменту його виписки з лікувального закладу 02.04.2024, оскільки таке безперервне лікування здійснювалось в зв`язку із захворюванням, яке пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджено виписками з медичних закладів та свідоцтвом про хворобу №225/8 від 24.01.2024.
При цьому, представником відповідача не заперечується сам факт перебування позивача на стаціонарному лікування у медичних закладах та обізнаність командира ВЧ НОМЕР_1 з необхідністю продовження позивачем лікування.
Окрім цього, в матеріалах справи містяться докази інформування позивачем безпосереднього командира про продовження перебування на стаціонарному лікуванні (а.с. 88-111).
Однак жодних доводів на підтвердження правомірності невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 02.06.2023 по 02.04.2024 відповідачем не наведено та жодних доказів на спростування порушення прав позивач в частині нарахування та виплати грошового забезпечення за період лікування з 02.06.2023 по 02.04.2024 не надано.
За таких умов створюється ситуація, при якій особа, виконуючи свій обов`язок щодо захисту територіальної цілісності та незалежності Держави, отримавши захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини та яке зумовило необхідність перебування на тривалому лікуванні, залишилася без будь якого забезпечення. Недотримання Державою зі свого боку обов`язку щодо належного соціального захисту військовослужбовців ставить під сумнів впевненість військовослужбовців у тому, що ризикуючи своїм життям та здоров`ям в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, вони отримають належний соціальних захист, в тому числі у разі необхідності довготривалого лікування захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Невиконання державними органами заходів соціального захисту військовослужбовців не може сприяти виконанню громадянами України обов`язку щодо захисту Вітчизни та підриває обороноздатність Держави.
Таким чином, враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу грошове забезпечення в повному обсязі за період перебування на стаціонарному лікуванні з 02.06.2023 по 02.04.2024 включно.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що слід визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення за основними займаними посадами з врахуванням всіх видів нарахувань згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 та пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з 02.06.2023 по 02.04.2024 включно.
При цьому, суд вважає безпідставними позовні вимоги, що стосуються нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 03.04.2024 по 19.05.2024, оскільки матеріалами справи підтверджено перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні по 02.04.2024.
Також суд вважає передчасною та такою, що не підлягає задоволенню вимогу позивача щодо зобов`язання відповідача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» здійснити виплату позивачу спірного грошового забезпечення, оскільки визначення виду видатків, за якими буде нараховуватись та виплачуватись грошове забезпечення на виконання судового рішення на момент розгляду цього позову не є спірним.
Таким чином, суд дійшов висновку що порушені права позивача в цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за основними займаними посадами з врахуванням всіх видів нарахувань згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 та пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з 02.06.2023 по 02.04.2024.
Щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 27.09.2022 по 19.05.2024 у розмірі 100 000,00 гривень на місяць, суд зазначає таке.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.
На виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі, також Постанова №168)
Пунктом 1-1 Постанови №168, в редакції Постанови №386 від 09 серпня 2023 року, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Постановою Кабінету Міністрів України №386 з 09 серпня 2023 року внесено зміни до Постанови №168, згідно з якими Постанову №168 доповнено пунктом 1-2.
Так, відповідно до пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Так, з урахуванням змін до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №386 від 09 серпня 2023 року (у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року), відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану у Порядку №260 врегульовані розділом XXXIV.
Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується, серед іншого, в таких розмірах: 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями; (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Згідно з приписами пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Таким чином, додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №168 від та Порядку №260, підставою нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні, а також перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та пов`язаність цієї травми (поранення, контузії, каліцтва), із захистом Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Позивачем помилково ототожнюється поняття «пов`язаність захворювання із захистом Батьківщини» та «пов`язаність травми (поранення, контузії, каліцтва) з захистом Батьківщини».
Тобто фактичною підставою для включення військовослужбовця до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень є не будь-яке захворювання, навіть якщо воно пов`язане із захистом Батьківщини, а саме отримання травми (поранення, контузії, каліцтва), про що складається довідка за визначеною формою.
Суд погоджується з доводами представника позивача стосовно того, що під час участі позивача у бойових діях, зокрема, з 10.09.2022 по 27.09.2022, здоров`я ОСОБА_1 піддавалося негативному впливу, що мало наслідком значне погіршення такого здоров`я та призвело до необхідності оперативного втручання та тривалого лікування у подальшому.
Однак, як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 27.09.2022 був евакуйований з зони ведення бойових дій з діагнозом гострий живіт, що не є травмою (пораненням, контузією, каліцтвом) (а.с. 13).
У цьому випадку Військовою частиною НОМЕР_1 довідка за формою, яку визначено додатком 5 до Положення №402, позивачу не видавалася.
Зважаючи на викладене, стосовно позивача після його евакуації 27.09.2022 із діагнозом гострий живіт, не настали фактичні та правові підстави, визначені пунктом 12 розділу XXXIV Порядку №260, для включення його до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з лікуванням (перебуванням у відпустці для лікування тяжкого поранення).
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач не допустив протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 за період з 27.09.2022 по 19.05.2024 у розмірі 100 000,00 гривень на місяць.
Таким чином, у цій частині позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами частини 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач не поніс судових витрат по сплаті судового збору, у зв`язку із звільненням від його сплати на підставі пунктів 1 та 9 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір.
Враховуючи, що сторонами документально не підтверджено фактичне понесення судових витрат у справі, відсутні процесуальні підстави для їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за основними займаними посадами з врахуванням всіх видів нарахувань згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з 02.06.2023 по 02.04.2024 включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за основними займаними посадами з врахуванням всіх видів нарахувань згідно з пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяких інших осіб, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за період з 02.06.2023 по 02.04.2024.
У задоволенні решти вимог позовної заяви відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;

відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОмБР), адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.