Справа № 583/6404/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р.Справа № 583/6404/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2025 (ухвалене суддею Плотниковою Н.Б.) по справі № 583/6404/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: скасувати постанову № 2904/2024 від 11.12.2024 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2025 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2025 та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 № 2904/2024 від 11.12.2024 позивач вважає незаконною та протиправною, оскільки 15.05.2023 ОСОБА_1 прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_6 та надав копії документів, які надають право позивачу на відстрочку від військової служби під час мобілізації. 10.07.2024 позивач здійснив оновлення своїх даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста «Резерв+». 18.11.2024 ОСОБА_1 отримав повістку ІНФОРМАЦІЯ_6 за № 1069029 про необхідність з`явитися 24.11.2024 о 09.00 год. для уточнення даних. Зважаючи на те, що в повістці було зазначено з`явитися в неділю 24.11.2024, а за інформацією офіційної сторінки « ІНФОРМАЦІЯ_6 » мережі Інтернету субота та неділя є вихідними днями в ІНФОРМАЦІЯ_7 , тому позивач 22.11.2024 року відправив Голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 цінний лист №686 з описом вкладень до цінного листа. Крім цього, 22.11.2024 позивач зареєструвався в електронну чергу ІНФОРМАЦІЯ_6 для можливості особисто ще раз надати заяву та документи для отримання відстрочки від призову на військову службу. Найближчим вільним днем в електронній черзі було 10.12.2024 о 17 годині. 10.12.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 до 17 години, як і був зареєстрований в електронній черзі. В ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомили, щоб позивач прийшов 11.12.2024 року зранку. 11.12.2024 позивачу вручили оскаржувану постанову № 2904/2024, якою наклали штраф у сумі 17000 грн. за порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період. Оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Позивач вважає, що ним не було допущено порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як в повістці зазначено прибути до ІНФОРМАЦІЯ_6 для уточнення даних, але в даних позивача не відбулося жодних змін з 15.05.2023, коли позивач особисто прибував до ІНФОРМАЦІЯ_6 та не відбулося змін даних позивача з 10.07.2024, коли позивач оновив свої особисті дані через «Резерв+». Крім того, повісткою № 1069029 позивача було викликано на вихідний (не робочий) день.

Крім того, апелянт вважає, що оскаржувана постанова № 2904/2024 не містить доказів, що вона винесена суб`єктом владних повноважень. ІНФОРМАЦІЯ_8 є відокремленим підрозділом, а право виносити постанову в справі про адміністративне правопорушення має начальник ТЦК ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з чим оскаржувана постанова винесена не уповноваженою особою.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 надати додаткові пояснення стосовно можливості отримання відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 станом на листопад 2024 року шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи, передбачені ч. 3 ст. 14 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з підтвердженням належними доказами та додаткові пояснення щодо інформації, які саме відомості позивачем станом на листопад 2024 року не були оновлені, з підтвердженням належними доказами.

На виконання вищезазначеної ухвали суду відповідачем повідомлено, що повістка № 1069029 від 08.11.2024, якою ОСОБА_1 повідомлений про необхідність з`явитися 24.11.2024 о 09.00 год. за адресою АДРЕСА_1 для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_10 ., оскільки в ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на листопад 2024 року та на сьогоднішній день відсутня можливість отримання відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 про ступінь придатності до військової служби під час мобілізації (медичного висновку) шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційнокомунікаційними системами, реєстрами, базами даних з Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

У судове засідання відповідачі не з`явилися своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до повістки № 1069029 від 08.11.2024, яку ОСОБА_1 отримав 18.11.2024, позивач повідомлений про необхідність з`явитися 24.11.2024 о 09.00 год. за адресою АДРЕСА_1 для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_10 .

22.11.2024 позивач відправив Голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 цінний лист № 686 з заявою про надання відстрочки.

Також, 22.11.2024 позивач зареєструвався в електронну чергу ІНФОРМАЦІЯ_6 на 10.12.2024 о 17 год. для можливості особисто ще раз надати заяву та документи для отримання відстрочки від призову на військову службу.

Станом на дату виклику ( на 9 год. 00 хв. 24.11.2024) до ІНФОРМАЦІЯ_11 позивач не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомивю.

11.12.2024 уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 - помічником гранатометника першого відділення охорони взводу охорони ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 235 КУпАП було складено відносно ОСОБА_1 протокол № 2904/2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу 11.12.2024 о 11.20 год. встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 на визначену дату по повістці МОУ на 24.11.2024 без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період.

Під час складання протоколу, ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбаченні ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що поставив свій підпис у протоколі № 2904/2024. Окрім цього, ОСОБА_1 отримав копію протоколу № 2904/2024, про що також свідчить його підпис у протоколі, а також письмово пояснив, що « не зміг з`явитися по повістці 24.11.2024, тому що направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 лист з заявою про відстрочку 22.11.2024 і поставив себе в електронну чергу на найближчий час 10.12.2024, а 10.12.2024 о 17.00 з`явився до 5 кабінету особисто. 11.12.2024 р. в 5 кабінеті ІНФОРМАЦІЯ_6 подав заяву на відстрочку голові комісії Охтирського ТЦК».

11.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 2904/2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17000 грн.

Відповідно до вищезазначеної постанови, 11.12.2024 о 11.20 год. встановлено факт неявки громадянина ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 на визначену дату 24.11.2024 на 09.00 год. без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період .

Не погоджуючись із вищевказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 11.12.2024, оскільки невиконання обов`язків, визначених в Законі України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Законі України "Про військовий обов`язок та військову службу", зокрема, неявка за належним чином врученою повісткою до ТЦК та СП у визначені дату, час та місце, становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи, обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оборону України, особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Згідно із п. 24 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України під 16.05.2024 № 560, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ).

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України)).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією № 3.

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Згідно із пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 3, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції № 3, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Згідно із ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Примітки ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржуваною постановою про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку ОСОБА_1 , відповідно до повістки № 1069029 від 08.11.2024, якою позивача повідомлено про необхідність з`явитися 24.11.2024 о 09.00 год. за адресою АДРЕСА_1 для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_10 , що є порушенням вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вчинене в особливий період із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Одночасно суд апеляційної інстанції зазначає, що на виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025, відповідачем повідомлено, що повістка № 1069029 від 08.11.2024, якою ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитися 24.11.2024 р. о 09.00 год. за адресою АДРЕСА_1 для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_10 ., направлена позивачу, оскільки в ІНФОРМАЦІЯ_6 станом на листопад 2024 року та на сьогоднішній день відсутня можливість отримання відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 про ступінь придатності до військової служби під час мобілізації (медичного висновку) шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційнокомунікаційними системами, реєстрами, базами даних з Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів, але не зазначено яких саме даних.

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких Органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України "Про публічні електронні реєстри", "Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Із урахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що, оскільки відповідач на виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 не надав доказів не можливості отримання з Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних ОСОБА_1 , для уточнення яких позивача викликано повісткою № 1069029 від 08.11.2024 на 24.11.2024 р. о 09.00 год., а також не зазначив, які саме це дані, то відповідно до Примітки ст. 210 КУпАП, відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КупАП.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем допущено неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, а оскаржувана постанова, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2025 та ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, а саме: скасувати постанову № 2904/2024 від 11.12.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КупАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2025 по справі № 583/6404/24 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 2904/2024 від 11.12.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін