Справа № 620/16765/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 лютого 2025 р. Справа № 620/16765/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали електронної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали електронної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Артеменко А.П. про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України Чернігівській області за невиконання рішення суду по виконавчому провадженні №75230485 в сумі 5100 грн.

Ухвалою суду від 27.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в електронній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 . Також, надано відповідачу строк на подання відзиву.

Згідно із частиною 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі було доставлено відповідачу до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Втім, як у встановлений судом строк, так і станом на дату ухвалення рішення відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі №640/22958/21 дійшов висновку, що довідка про доставку електронного листа є допустимим доказом, що підтверджує вручення стороні судового рішення, надісланого в електронній формі.

Відповідно до положень частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа правом на подання пояснень щодо позову в порядку статті 165 КАС України не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду №120/16065/23 від 20 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Акту №0200-1102-1/4766 від 01.06.2023, складеного за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії, а також інших матеріалів, необхідних для розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.04.2023 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Акт №0200-1102-1/4766 від 01.06.2023, складений за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії №50 від 18.04.2023, а також інші матеріали, необхідні для розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок його пенсії від 21.04.2023 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області після отримання матеріалів переглянути своє рішення від 25.04.2023 із врахуванням Акту №0200-1102-1/4766 від 01.06.2023, складеного за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 за №50 від 18.04.2023 та з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

28.03.2024 року Вінницьким окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист №120/16065/23.

16.05.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.02.2024 року у справі №120/16065/23.

Мотивами прийняття такого рішення слугувало те, що за результатом проведеної перевірки первинних документів не підтверджено достовірність сум заробітної плати, зазначених у довідці №50 від 18.04.2023 року. Зокрема, у наданому Акті зустрічної перевірки не обумовлено документи на підставі яких визначався розмір денної тарифної ставки, суми донарахованої (виплаченої) заробітної плати за роботу у зоні відчуження, нарахування премій та збереженого заробітку. Такими документами могли бути, наприклад, відомості про додаткове нарахування заробітку, особові рахунки з сумами доплаченої заробітної плати, накази на проведення донарахування заробітної плати та преміювання за роботу у зоні відчуження. Натомість, у доданому Акті наведені власні розрахунки денної тарифної ставки та заробітку, що суперечить порядку проведення перевірки.

Зауважили, що органи Пенсійного фонду України не мають повноважень самостійно проводити розрахунки заробітної плати за роботу у зоні відчуження, довідки про заробіток у зоні відчуження для проведення перерахунку пенсій мають видаватись виключно на підставі наявних первинних документів.

04.12.2024 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яким повідомлено, що ними повторно переглянуто рішення від 25.04.2023 року із врахуванням акту №0200-1102-1/4766 від 01.06.2023 року складеного за результатами проведеної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії за №50 від 18.04.2023 року та прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують суми нарахованої заробітної плати, які наведені у довідці від 18.04.2023 року №50.

На переконання державного виконавця, станом на 10.12.2024 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду №120/16065/23 від 20 лютого 2023 року не виконано, оскільки боржником при перегляді рішення не враховано висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

Тому, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Артеменко А.П. від 10.12.2024 року в рамках виконавчого провадження №75230485 накладено штраф у розмірі 5100 грн. на боржника у зв`язку з невиконанням рішення суду і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати останнє.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 10.12.2024 року про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн. винесена відповідачем на підставі статей 63, 75 Закону № 1404-VIII із мотивів невиконання рішення суду без поважних причин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Верховний Суд в постанові від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18 викладав висновок про те, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

У межах заявленого спору необхідно встановити факт виконання чи невиконання судового рішення по виконавчому листу №120/16065/23, виданого 28.03.2024 року Вінницьким окружним адміністративним судом.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.02.2024 року у справі №120/16065/23, оскільки відсутні будь-які документи, що підтверджують суми нарахованої заробітної плати, наведені у довідці №50 від 18.04.2023 року.

Крім того, у оскаржуваній постанові зазначено, що 04.12.2024 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, яким повідомлено, що ними повторно переглянуто рішення від 25.04.2023 року із врахуванням акту №0200-1102-1/4766 від 01.06.2023 року складеного за результатами проведеної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії за №50 від 18.04.2023 року та прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю первинних документів, що підтверджують суми нарахованої заробітної плати, які наведені у довідці від 18.04.2023 року №50.

Водночас, суд звертає увагу, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду №120/16065/23 від 20 лютого 2023 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області після отримання матеріалів переглянути своє рішення від 25.04.2023 із врахуванням Акту №0200-1102-1/4766 від 01.06.2023, складеного за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 за №50 від 18.04.2023 та з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

У наведеному рішенні суд дійшов наступних висновків: "рішенням від 25.04.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило позивачу в зарахуванні заробітної плати для перерахунку пенсії до надання акту зустрічної перевірки відділом контрольно-ревізійної роботи. Підставою для відмови вказано те, що довідка про заробітну плату №50 від 18.04.2023 не підтверджена первинними документами.

Як уже було встановлено судом вище, спеціалістом відділу контрольно-ревізійної роботи №1 Управління контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ у Вінницькій області було проведено зустрічна звірка у Спеціалізованому колективному підприємстві №26 щодо достовірності видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 18.04.2023 №50 за період з 16.12.1986 по 29.01.1987.

За наслідком звірки складено Акт №0200-1102-1/4766 від 01.06.2023.

Із даного акту видно, що спеціалістом відділу контрольно-ревізійної роботи №1 Управління контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ у Вінницькій області фактично підтверджено відповідність наведеної у довідках інформації особовим рахунка позивача за 1986 і 1987 роки.

Поряд із цим, листом від 15.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило про те, що достовірність заробітної плати, включеної у довідку №50 від 18.04.2023 для обчислення пенсії по інвалідності підтверджена не була.

Втім, суд не погоджується із такою позицією Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, адже відображені в акті №0200-1102-1/4766 від 01.06.2023 розрахунки в повній мірі відповідають інформації, відображеній в довідці №50 від 18.04.2023.

Суд також враховує наведену в листі від 15.06.2023 інформацію про те, що у довідці № 12 від 13.02.2023 зазначено, що первинні документи на підприємстві не збереглись, тому видати довідку за дні роботи у зоні відчуження немає можливості, разом з тим у довідці №50 від 18.04.2023 наведено розраховані суми заробітку у розрізі місяців.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідні особові рахунки позивача перевірялись спеціалістом відділу контрольно-ревізійної роботи №1 Управління контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ у Вінницькій області. При цьому, про існування зауважень до них в Акті №0200-1102-1/4766 від 01.06.2023 не вказано.

Суд також зазначає, що відсутність в особовому рахунку позивача інформації про підстави нарахування премії жодним чином не спростовує факт її нарахування та виплати. В будь-якому випадку, позивач не є відповідальною особою за ведення бухгалтерського обліку в Спеціалізованому Колективному Підприємстві №26, а тому не може нести будь-яку відповідальність за його неналежний облік, в тому числі не може бути позбавлений права на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

З огляду на викладене, суд критично оцінює твердження Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про те, що достовірність заробітної плати, включеної у довідку №50 від 18.04.2023 для обчислення пенсії по інвалідності за наслідком зустрічної перевірки підтверджена не була".

Вищезазначені висновки суду не були враховані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.02.2024 року у справі №120/16065/23, у зв`язку з чим, державний виконавець виніс постанову від 10.12.2024 року про накладення штрафу у сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

При цьому, жодних поважних та об`єктивних причин невиконання рішення суду які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення, - позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Наведене свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 10.12.2024 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн. за виконавчим провадженням №75230485.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Артеменко А.П. правомірно, з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 10.12.2024 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в сумі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №75230485.

У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору відшкодуванню згідно статті 139 КАС України не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, );

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пр-т. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, );

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович