Справа № 570/5855/24
Суддя: Оленич Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/557/4/2025
Справа 570/5855/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Слюсарчук І.В.,

номер справи 570/5855/24,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща адміністративну справу за позовом Михайленко Олександри Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Полтавськійобласті про оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Михайленко О.С. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справi про адміністративне правопорушення у сферi забезпечення безпеки дорожнього руху, зафiксоване не в автоматичному режимi серії ЕНА № 3390988 вiд 01 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адмiнiстративної вiдповiдальностi за чачстиною першою статті 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 01 листопада 2024 року, керуючи транспортним засобом «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції ВП № 2 (м. Горішні Плавні) Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області нібито за порушення вимог ПДР, а саме здійснення руху зі смуги, яка дозволяє рух тільки ліворуч, прямо.

Не погоджуючись з обставинами, які викладені у постанові, та вказуючи на їх хибність, представник позивача акцентує увагу на відсутності доказів, що підтверджують невиконання ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах», а також на тому, що поліцейським при прийнятті рішення не були взяті до уваги, надані ОСОБА_1 пояснення, не зібрано та не проведено аналіз доказів, що слугувало прийняттю незаконного рішення на підставі одних лише припущень в порушення вимог ст. 62 Конституції України.

23 січня 2025 року представник Головного управління Національної поліції в Полтавській області Паламар Д.О. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , розгляд справи провести без участі представника ГУНП в Полтавській області. В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача зазначив, що позивач дійсно порушив ПДР, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Одночасно представник відповідача до відзиву на позовну заяву додав матеріали відеофіксації.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Рівненського районного суду Рівненської області від 12 листопада 2024 року вказана цивільна справа передана до Гощанського районного суду Рівненської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2025 року визначено склад суду (головуюча суддя Оленич Ю.В.).

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 16 січня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку ст. 286 КАС України та витребувано з відділу поліції № 2 (м. Горішні Плавні) Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА № 3390988 від 01 листопада 2024 року.

З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що постановою поліцейського відділу поліції № 2 (м. Горішні Плавні) Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області Тупала М.А. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3390988 вiд 01 листопада 2024 року ОСОБА_1 за порушення підпункту «ґ» пункту 8.4 Правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Зі змісту оскарженої постанови убачається, що 01 листопада 2024 року о 17 годині 26 хвилин на вул. Горького, 1А в м. Горішні Плавні ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугах» та здійснив рух прямо з крайньої лівої смуги, з якої дозволяється рух лише ліворуч, чим порушив вимоги підпункту «ґ» пункту 8.4 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із означеним рішенням поліцейського, вважає себе невинним, а оскаржену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а тому його представник звернулася до суду з даним позовом за захистом порушеного права позивача.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд виходить із того, що за приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, позивачеві ставиться у вину не виконання вимог підпункту «ґ» п 8.4 Правил дорожнього руху.

Згідно із п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.2-1 Правил дорожнього руху визначено, що дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до вимог підпункту «ґ» п 8.4 Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожній знак 5.16 «Напрямок руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволяє напрямки руху по кожній з них. Дія знаку, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки, установлені на ньому не дають інших вказівок.

За змістом вжитого у пункті 1.10 Правил дорожнього руху терміну дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом .

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена серед іншого відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до статті 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем надавано до суду разом з відзивом матеріали відеофіксації.

При цьому, наданими матеріалами не зафіксовано наявності на вул. Горького, 1А в м. Горішні Плавні, яке за даними оскарженої постанови є місцем вчинення правопорушення, інформаційно-вказівних знаків, які запроваджують або скасовують певний режим руху, в тому числі дорожнього знака 5.16 «Напрямок руху по смугах». Із оглянутого відеозапису убачається лише процес спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , який сидить у нерухомому автомобілі.

Суд звертає увагу на те, що із наданого відеозапису не можливо достеменно та поза розумним сумнівом дійти висновку, що відображений на ньому транспортний засіб виїхав на зустрічну смугу руху, як про це повідомлялося працівником поліції позивачу в ході їх спілкування.

За вказаних обставин суд вважає, що поліцейськими не було належним чином зафіксовано обставини, які б беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

За змістом пункту частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд приходить висновку про недоведеність факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та наявність правових підстав для задоволення позову шляхом скасування постанови серії ЕНА № 3390988 від 01 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Михайленко Олександри Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського відділення поліції №2 (м. Горішні Плавні Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області Тупала Миколи Анатолійовича серії ЕНА № 3390988 від 01 листопада 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Головного управління Національної поліції в Полтавській області, місцезнаходження: 36000, м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, 83, .

Повне рішення суду складено 17 лютого 2025 року.

Суддя Ю.В. Оленич