Справа № 240/22061/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22061/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Дмитро Михайлович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

18 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Катерини Понамарьової від 04.11.2024 ВП № 74451450 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення спірної постанови про накладення штрафу до органу виконавчої служби не були надані докази того, що вказана заборгованість включена до Реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ) обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що Пенсійний фонд України розподіляє бюджетні кошти між Пенсійним фондом України та його територіальними органами з дотриманням пріоритетності їх спрямування пропорційно потребі за списками, сформованими на підставі рішень.

При цьому виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням може бути проведена за умови надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійному фонду України.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 11.02.2025 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 18.02.2025 о 10:10 год.

Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

15.03.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74451450 з примусового виконання виконавчого листа № 240/22215/22, виданого 07.02.2024, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як особі з інвалідністю другої групи внаслідок війни недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

У пункті 2 вказаної постанови зазначено про те, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

У відповідь на отриману постанову державного виконавця Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом № 0600-0504-8/47436 від 17.04.2024 повідомило про вжиті заходи щодо повного та неухильного виконання судового рішення в межах і спосіб, визначений чинним законодавством. Наголосило про наявність обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення у порядку та у спосіб визначений його резолютивною частиною. Зазначило, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі № 240/22215/22 нараховано кошти в сумі 11566,00 грн з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Дії Головного управління щодо виплати грошової допомоги у 2022 році полягали в одноразовому включенні суми грошової допомоги у визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 540 розмірі до відомості на виплату пенсій за червень 2022 року. Органом уповноваженим здійснювати виплату грошової допомоги, невиплаченої станом на 01.07.2022, визначено місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання одержувача. Крім того, вказано, що Головним управлінням листом № 0600-0504-6/46210 від 15.04.2024 повідомлено Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації у справі ОСОБА_1 про нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня в обсязі, передбаченому законодавством, для можливої організації виплати недоодержаної грошової допомоги.

04.11.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у межах виконавчого провадження № 74451450 винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. У вказаній постанові зазначено, що при перевірці виконання рішення суду боржником державним виконавцем встановлено, що рішення суду боржником в частині виплати заборгованості не виконано. Вказана сума заборгованості не включена до реєстру судових рішень фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ), обов`язок ведення та заповнення якої покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись із винесеною постановою державного виконавця, позивач звернувся із цим позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 вказаного Закону встановлено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У відповідності до статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з частинами першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини першої статті 75 цього ж Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Згідно матеріалів справи рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/22215/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як особі з інвалідністю другої групи внаслідок війни недоотриману грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

У листі про вжиті заходи щодо виконання рішення суду, адресованому відповідачу, пенсійний орган пояснив, що на виконання рішення суду від 30.10.2023 у справі № 240/22215/22 нараховано кошти в сумі 11566,00 грн, дії Головного управління щодо виплати грошової допомоги у 2022 році полягали в одноразовому включенні суми грошової допомоги у визначеному Постановою № 540 розмірі до відомості на виплату пенсії за червень 2022 року. В обґрунтування своєї позиції додатково зазначив, що органом уповноваженим здійснювати виплату грошової допомоги, невиплаченої станом на 01.07.2022, визначено місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання одержувача.

Крім того, вказано, що Головним управлінням листом № 0600-0504-6/46210 від 15.04.2024 повідомлено Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації у справі ОСОБА_1 про нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня, в обсязі, передбаченому законодавством, для можливої організації виплати недоодержаної грошової допомоги.

При цьому позивач не заперечує факт невиконання рішення суду, що набрало законної сили, в частині виплати нарахованих пенсіонеру коштів, розміром 11566,00 грн, а лише обмежився поясненнями, що головним розпорядником коштів на виплату вказаної грошової допомоги та відповідальним виконавцем такої програми є Мінсоцполітики на рахунок якого Пенсійним фондом повертаються невиплачені суми грошової допомоги, а повноваження на вчинення дій, не передбачених вимогами Постанови № 540 органам Пенсійного фонду не надано.

Судом першої інстнанції вірно вказано, що у разі наявності підстав, що дійсно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, Пенсійний орган мав право звернутись до суду із заявою про встановлення або зміни способу або порядку виконання відповідного рішення суду.

У даному випадку, наявна самостійно встановлена суб`єктом владних повноважень неможливість виконати судове рішення, що набрало законної сили, що не є поважною підставою для його невиконання.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме Пенсійний орган як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести належними доказами факт відсутності у нього коштів для виплати заборгованості перед пенсіонером у розмірі 11566,00 грн.

Разом з тим суд зазначає, що лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20.

Згідно змісту оскаржуваної постанови, підставою для її прийняття є невиплата стягувачу у виконавчому провадженні суми заборгованості, та те, що вказана сума заборгованості не включена до реєстру судових рішень фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ) обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

З матеріалів виконавчого провадження № 74451450 вбачається наявність у ньому:

- заяви про примусове виконання рішення від 22.02.2024;

- виконавчого листа від 07.02.2024;

- постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2024 та супровідного листа;

- постанови про стягнення виконавчого збору від 15.03.2024 та супровідного листа;

- постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 15.03.2024 та супровідного листа;

- листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 0600-0504-8/47436 від 17.04.2024, яким повідомлено про вжиті заходи щодо виконання судового рішення;

- заяви стягувача від 07.10.2024;

- постанови про накладення штрафу від 04.11.2024 та супровідного листа;

- картки реквізитів карткового рахунку ОСОБА_1 .

Отже, на момент винесення спірної постанови про накладення штрафу до органу виконавчої служби не були надані докази того, що вказана заборгованість включена до Реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ) обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Таким чином, доводи представника позивача про те, що Головним управлінням вчинено всі необхідні дії для виконання рішення суду у справі № 240/22215/22, до прийняття оскаржуваної постанови, зокрема включення такого рішення до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, звернення до Пенсійного фонду України з проханням виділити додаткові кошти для виконання рішень суду не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Судом першої інстанції вірно вказано, що позивач зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які достеменно підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, зокрема, через відсутність коштів.

Повна відсутність інформації у державного виконавця щодо включення судового рішення до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, звернення до Пенсійного фонду України з проханням виділити додаткові кошти для виконання рішень суду, обсягу коштів, які надійшли на виконання судових рішень, обсягу коштів, які сплачені позивачем стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень, що набрали законної сили, свідчить про непрозорість процесу задоволення позивачем вимог стягувачів у виконавчих провадженнях та робить неможливим для державного виконавця оцінити поважність причини невиконання судового рішення в конкретному виконавчому провадженні. При цьому обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.

Отже, наведені обставини не можуть свідчити про фактичне і повне виконання позивачем рішення суду, оскільки позивачем не вжито всіх необхідних заходів для виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів.

Крім того, позивач не надав суду доказів того факту, що вказана заборгованість була включена до Реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ) саме до винесення постанови про накладення штрафу.

Наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи аналогічні тим, що викладені у позові та яким надавалася правова оцінка судом першої інстанції.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при винесенні оскарженої постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 74451450 державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для її скасування відсутні.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.