Справа № 280/7667/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 січня 2025 року о 10 год. 50 хв.Справа № 280/7667/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чернової Ж.М.,

секретаря судового засідання Юхименка Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Баришнікова А.Г.,

представника відповідача Невесенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

(1) ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Служби безпеки України, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення органу владних повноважень Служби безпеки України, оформлене наказом начальника Департаменту військової контррозвідки від 08.12.2023 в частині зниження майору ОСОБА_1 розмір надбавки згідно з главою 2 до 5% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, доплати згідно з главою 5 до 5% посадового окладу та преміювання згідно з главою 13 до 3% посадового окладу з 05.11.2023;

визнати протиправним та скасувати рішення органу владних повноважень Служби безпеки України, оформлене наказом начальника Департаменту військової контрозвідки від 05.11.2023 про накладання на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

зобов`язати Службу безпеки України перерахувати та додатково виплатити майору ОСОБА_1 грошове забезпечення у повному обсязі за період з 05.11.2023 по дату постановлення рішення у справі, з урахуванням раніше виплачених сум та висновків суду.

(2) Служба безпеки України позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просить у задоволені позову відмовити.

Суть спору:

(3) Спір полягає в тому, що до позивача, за скоєння правопорушення, було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «догана» та санкції у вигляді зменшення сум виплат, а саме надбавки за вислугу років, доплати та преміювання. Враховуючи те, що постановою районного суду провадження у справі було закрито за відсутністю складу правопорушення, позивач вважає, що не має підстав застосовувати зазначені дисциплінарні стягнення взагалі та, крім того, за одним і тим же правопорушенням застосовувати одразу декілька видів дисциплінарних стягнень. Відповідачем позовні вимоги не визнано.

І. Рух справи:

(4) Ухвалою від 21.08.2024 було відкрито загальне провадження в адміністративній справі, задоволено клопотання позивача та визнано поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновлено його, за клопотанням позивача витребувано у відповідача додаткові докази по справі, підготовче судове засідання призначено 13.09.2024. 13.09.2024 на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про надання додаткового строку для можливості надати витребуванні докази. В судовому засіданні було оголошено перерву до 04.10.2024. В зв`язку з находженням судді на лікарняному судове засідання перенесено на 10.10.2024. В судовому засіданні оголошено перерву до 24.10.2024. В судовому засіданні оголошено перерву до 28.11.2024. В зв`язку з відрядженням судді, судове засідання перенесено до 05.12.2024. Позивач до зали суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, представник відповідача звернувся з клопотанням про проведення судового засідання без проведення звукозапису у порядку письмового провадження. В судовому засіданні підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 12.12.2024. За клопотанням представника позивача, в зв`язку з необхідністю витребувати додаткові докази, судом прийнято рішення про відкладення розгляду справи до 09.01.2025. В зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів, судове засідання відкладено до 22.01.2025. 22.01.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2025. В судовому засіданні 23.01.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. Опис справи:

(5) - 25.06.2023 (як вбачається з тексту постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя) працівником патрульної поліції в протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №067184 від 25.06.2023 зазначено про керування особою ( ОСОБА_1 ) автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та про проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, однак жодним чином не вказані ознаки будь-якого сп`яніння, притаманні водію, який перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

В той же час, в судовому засіданні, представник відповідача зазначила, що командиром позивача особисто було зроблено виїзд на місце події (зупинення ОСОБА_1 під час керування автомобіля в стані алкогольного сп`яніння), де він засвідчив вказане.

- 05.11.2023 на підставі рапорту начальника управління №17/5-5554, начальником 5 управління Департаменту ВКР СБ України Булату М.В., відповідно до ст.45 та п.б ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (за порушення військової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог керівництва СБ України щодо вживання спиртних напоїв, керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) оголошена «догана».

- 08.12.2023 наказом відповідача №298-ОС/ДСК до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зниження з 05.11.2023 надбавки згідно з главою 2 до 5% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, доплати згідно з главою 5 до 5% посадового окладу та преміювання згідно з главою 13 до 3% посадового окладу.

- 21.06.2024 постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя, в зв`язку з неналежною процедурою освідчення на стан алкогольного сп`яніння, провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На виконання наказу №298-ОС/ДСК позивач вважає, що йому за період з січня по березень невиплачено грошове утримання в загальному розмірі 119563,72грн. Враховуючи вказане, позивач вважає що його права порушенні та звернувся до суду з відповідним позовом.

ІІІ. Короткий виклад позовних вимог, промови представника позивача та виступ у судових дебатів.

(6) Позивач по справі є військовослужбовцем, проходить військову службу на посаді оперуповноваженого 1 сект. 4 відд. 5 управл. Департаменту військової контррозвідки СБ України, має військове звання майор (M-253332). У листопаді 2023 березні 2024 року позивачем не отримано грошове забезпечення. Позивач згідно службового посвідчення перебував у відрядженні (з визначеними місцями виконання СБЗ, знеособлено) з 13 листопада 2023 по 10 січня 2024 року. В листопаді 2023 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності (наказом начальника відповідача (знеособлено) від 08.12.2003 №298-ОС/ДСК, який є предметом оскарження); постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 червня 2024 року по справі №333/10387/23 (провадження №3/333/228/24) провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито на підставі п.1.ст.247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення (арк.спр.24-26). У постанові суду від 21.06.2024, яка набрала законної сили з 08.07.2024, з посиланням на ст.62 Конституції України, ст.266-1 КУпАП, огляд на стан сп`яніння, проведений відносно позивача, було проведено з порушеннями вимог закону, тому він визнаний недійсним. Згідно з ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа стосовно якої встановлені ці обставини. У зв`язку з викладеним, позивач вважає, що діями відповідача безпідставно та протиправно зменшено розмір грошового забезпечення, на суму 119 563,72 грн.

Позивач вважає, що факт того, що на позивача двічі за одним і тими ж фактами було накладено стягнення та в подальшому накладено матеріальну відповідальність вказують, що за змістом ст.61 Конституції України його було притягнено до відповідальності двічі, чим порушено принцип «не двічі за одне» та для цього відповідачем використано одні і ті самі факти, встановлені в судовому засіданні.

Так, у рішеннях ЄСПЛ «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії» гарантії прав людини передбачені Конвенцією щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно кримінально-правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів («тест Енгеля»).

Крім того, за наданими відповідачем доказакми вбачється, що у зв`язку із дією спірних наказів позивачу було зменшено грошове утримання за період з дати видання спірного наказу 08.12.2023 по 16.08.2024 на значні суми, відтак ступінь втручання відповідачем в права позивача був «тривалим та істотним», більше 8 місяців.

У цьому контексті позивач з посиланням на дію норми п.4 Закону України «Про внесення змін до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», якою зазначено про тривалість дисциплінарних стягнень з дня їх оголошення військвовослужбовцю, зокрема догани складає 2 місяці у контексті ст.ст.19, 62 Конституції України та у системному зв`язку зі строком дії накладених на нього санкцій 8 місяців, стверджує про явно непропорційний та незаконний характер.

Згідно з ч.1, 4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із обороною України її незалежності та територіальної цілісності. Служба позивача у складі кадрового співробітника СБУ є особливою державною службою та за своїм змістом є також військовою службою, відповідно, позивач має право на гарантовану йому грошову винагороду як військовослужбовець, у складі СБУ, це його право захищено.

Згідно з ст.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах. Згідно з ст.9 держава гарантує військовослужбовція достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби.

На підставі вказаного, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ІV. Короткий виклад заперечень на адміністративний позов.

(7) В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що 25.06.2023 автотранспортний засоб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівником патрульної поліції. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, на місце зупинки було викликано його безпосереднього керівника, який засвідчився щодо стану позивача та, крім того, побачив, що при ньому знаходиться вогнева зброя, що неприпустимо, враховуючи стан позивача.

На підставі вказаного, 05 листопада 2023 року начальником 5 управління (з дислокацією у м.Дніпро) Департаменту ВКР СБ України ОСОБА_1 , відповідно до статті 45 та пункту «б» статті 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України (за порушення військової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог керівництва СБ України щодо вживання спиртних напоїв, керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) оголошено догану (рапорт начальника управління від 05.11.2023 №17/5-5554).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі Статут Збройних Сил України).

Згідно з абзацом 4 вступної частини Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до статті 6 Загальних положень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Позивач є військовослужбовцем, отже зобов`язаний знати й сумлінно виконувати Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 8 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні надавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтями 28 - 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

- наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

- наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

- забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців.

Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

За положеннями статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначаються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі Дисциплінарний статут).

Згідно із частиною 4 преамбули Дисциплінарного статуту його дія поширюється також на Службу безпеки України.

Відповідно до статті 1, 2, 4 розділу І Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статті 5 розділу І Дисциплінарного статуту за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир.

Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

За положеннями статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Одним із видів дисциплінарного стягнення у відповідності до ст.48 Дисциплінарного статуту, є догана.

Отже, враховуючи факт порушення ОСОБА_1 військової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог керівництва СБ України щодо вживання спиртних напоїв, керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідач вважає правомірним застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

(8) Щодо безпідставності та протиправності, на думку позивача, зменшення грошового забезпечення, відповідачем зазначено наступне.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженою наказом Центрального управління СБ України від 10 квітня 2018 року №515/ДСК.

Підпунктом 2 ч.5 постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців, відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Приписами пункту першого глави другої розділу третього Інструкції №515/ДСК визначено, що надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям СБ України установлюється у розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Зазначена надбавка встановлюється залежно від характеру виконуваних військовослужбовцями обов`язків за посадою відповідно до напряму діяльності підрозділу.

Крім того, пунктом третім розділу третього Інструкції №515/ДСК передбачено, що персональний розмір надбавки за особливості проходження служби встановлюється, підвищується, знижується або скасовується наказами Голови СБ України, його заступників, начальників (керівників) органів, підрозділів, закладів та установ СБ України за мотивованими рапортами керівників функціональних (структурних) підрозділів, погоджених з відповідним фінансовим підрозділом.

Також, частиною п`ятою розділу третього Інструкції №515/ДСК передбачено, що у разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань, розмір надбавки за особливості проходження служби зменшується або вона скасовується.

Пунктом першим глави тринадцятої розділу третього Інструкції №515/ДСК передбачено, що начальники (керівники) органів, підрозділів, закладів та установ СБ України мають право щомісяця в межах фонду грошового забезпечення преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби.

Пунктом першим глави тринадцятої розділу третього Інструкції №515/ДСК визначено, що конкретний розмір премії, а також доцільність преміювання кожного військовослужбовця відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби, визначають керівники органів, підрозділів, закладів та установ СБ України на підставі мотивованих рапортів керівників відповідних структурних підрозділів, в межах затверджених граничних розмірів преміювання.

Пунктом шостим глави тринадцятої розділу третього Інструкції №515/ДСК визначено, що розмір премії знижується або вона взагалі скасовується за: неналежне виконання службових обов`язків; порушення вимог військових статутів і внутрішнього розпорядку; порушення військової дисципліни. Пунктом сьомим глави тринадцятої розділу третього Інструкції №515/ДСК визначено, що виплата премій військовослужбовцям здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць, а військовослужбовцям при їх переведенні (до інших військових формувань чи правоохоронних органів) або звільненні з військової служби у місяці виключення зі списків особового складу у розмірі, що визначається пропорційно до часу їх служби у поточному місяці по день виключення зі списків особового складу включно.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що зменшення зазначеної вище доплати, надбавки та преміювання ОСОБА_1 , здійснювалося СБ України в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинними нормативно-правовими актами України. Таким чином, відповідач вважає, що він діяв правильно та просить відмовити задоволені позову.

V. Правові норми, які застосовані та висновки суду.

(9) Відповідно до рапорту №17/5-5554 від 05 листопада 2023 року начальником 5 управління (з дислокацією у м.Дніпро) Департаменту ВКР СБ України ОСОБА_1 , відповідно до статті 45 та пункту «б» статті 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України (за порушення військової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог керівництва СБ України щодо вживання спиртних напоїв, керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що було зафіксовано протоколом патрульного поліцейського) оголошено догана (арк.спр.113).

Посилання позивача стосовно того, що постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито за відсутністю складу адміністративного порушення, тобто не має підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд знаходить неприйнятними. Оскільки мотивувальною частиною постанови не встановлено чи не спростовано факт керування позивачем автомобільним засобом в алкогольному стані. З тексту постанови лише зрозуміло, що здійсненний порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП та відповідно вважається недійсним.

Посилання позивача на обов`язковість врахування судом обставин, які встановлені рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили (ст.78 КАСУ), суд вважає в даному випадку безпідставними, оскільки, як зазначено вище, з тексту постанови районного суду не вбачається те, що позивач не скоїв описане правопорушення. Суд погоджується, що для притягнення до адміністративної відповідальності, районним судом не встановлено достатніх підстав, проте для притягнення до дисциплінарної відповідальності підстави були.

Суд погоджується з позицією та правовим обґрунтуванням відповідача стосовно правомірності накладення даного виду дисциплінарного стягнення (п.7 рішення) та вважає дії начальника Департаменту військової контррозвідки обґрунтованими та правомірними.

Враховуючи вказане, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення органу владних повноважень СБУ, оформлене наказом начальника Департаменту військової контррозвідки від 05.11.2023 про накладання на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани задоволенню не підлягають.

(10) За вимогою рапорту начальника 5 управління ДВКР СБ України від 06.11.2023, яким за порушення військової дисципліни, неналежне виконання службових обов`язків, відсутність позитивних результатів роботи з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі, знижено ОСОБА_1 зокрема преміювання до розміру 3% посадового окладу згідно з главою 13 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення з 05.11.2023 (арк.спр.114).

За приписами статті 27 Закону України «Про Службу безпеки України» держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України. Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Статтею 30 вказаного Закону встановлено, що форми та розміри грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України встановлюються законодавством і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Служби безпеки України якісним складом військовослужбовців враховувати характер, умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно з частинами другою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

З 01 березня 2018 року грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) та Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління Служби безпеки України №515/ДСК від 10.04.2018 (далі Інструкція № 515/ДСК).

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України визначає Інструкція № 515/ДСК.

За обставинами справи предметом спору є наказ начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, яким знижено позивачу розмір преміювання згідно з главою 13 до 3% посадового окладу. Підставою винесення наказу є вищезазначений рапорт. При дослідженні рапорту, складеного начальником управління ДВКР СБ України до начальника Департаменту військової контррозвідки СБ України, судом встановлено, що причиною складання такого стало, зокрема, порушення військової дисципліни.

Глава 13 розділу ІІІ Інструкції № 515/ДСК визначає порядок преміювання військовослужбовців Служби безпеки України.

За положеннями пунктів 1-5 глави 13 розділу ІІІ Інструкції начальники (керівники) органів, підрозділів, закладів та установ СБ України мають право щомісяця в межах фонду грошового забезпечення преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби.

Граничні розміри премій військовослужбовцям визначаються Головою СБ України в залежності від займаної посади та напряму діяльності відповідних підрозділів системи СБ України, в межах видатків, затверджених на грошове забезпечення у кошторисі СБ України на відповідний бюджетний рік.

Конкретний розмір премії, а також доцільність преміювання кожного військовослужбовця відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби, визначають керівники органів, підрозділів, закладів і установ СБ України на підставі мотивованих рапортів керівників відповідних структурних підрозділів, в межах затверджених граничних розмірів преміювання.

Встановлення премії військовослужбовцями, зменшення її розміру або скасуванням здійснюється за наказами Голови СБ України, його заступників, начальників (керівників) органів, підрозділів, закладів та установ СБ України. У мотивованих рапортах про зменшення розмірів премії чи її скасування зазначаються конкретні підстави для цього.

Розмір премії знижується або вона взагалі скасовується за: неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог військових статутів і внутрішнього розпорядку, порушення військової дисципліни (пункт 6 глави 13 розділу ІІІ Інструкції).

Таким чином, розмір премії визначається щомісячно в межах фонду грошового забезпечення преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби, при цьому розмір премії може бути знижений чи скасований за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог військових статутів і внутрішнього розпорядку, порушення військової дисципліни.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про правомірність наказу, в частині що оспорюється позивачем, суд досліджує дотримання відповідачем процедури та порядку його винесення та не втручається у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень щодо встановлення і визначення позивачу розміру видів грошового забезпечення.

Одним з критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2020 у справі №599/1422/16-а.

Суд зазначає, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v.Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятої 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Зменшення розміру премії не є заходом дисциплінарної відповідальності, не потребує службового розслідування, доведеності вини військовослужбовця, а є суто управлінським рішенням, яке переслідує виховні цілі, підвищує зацікавленість військовослужбовця у результатах своєї служби. При цьому преміювання військовослужбовця є правом керівника, а не його обов`язком, розмір премій встановлюється для кожної особи в індивідуальному порядку, виходячи з рівня виконання нею службових обов`язків та дотримання військової дисципліни.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що наказ начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України у частині зниження позивачу розміру преміювання згідно з главою 13 до 3% посадового окладу з 05.11.2023 року прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством. Тому, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

(11) Також, за вимогою рапорту начальника 5 управління ДВКР СБ України від 06.11.2023, яким за порушення військової дисципліни, неналежне виконання службових обов`язків, відсутність позитивних результатів роботи з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі, знижено ОСОБА_1 зокрема надбавку до розміру 5% посадового окладу, з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років згідно главою 2, доплату до розміру 5% посадового окладу згідно з главою 5 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення з 05.11.2023 (арк.спр.114).

Главою 2 розділу ІІІ Інструкції №515/ДСК про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України встановлено надбавку за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою, а саме: за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки; за проведення оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності; за безпосередню участь у спеціальних операціях, оперативно-бойових та спеціальних заходах; за виконання роботи, пов`язаної з координацією заходів щодо запобігання терористичним проявам та їх припинення; за інформаційне-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службової діяльності; за здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень; за знання та використання в роботі іноземної мови; за безпосереднє здійснення шифрувальної роботи; за здійснення оперативно-службової діяльності. Зазначена надбавка встановлюється залежно від характеру виконуваних військовослужбовцями обов`язків за посадою відповідно до напрямку діяльності підрозділу.

Надбавка за особливості проходження служби встановлюється військовослужбовцю одночасно з призначенням на штатну посаду (покладанням тимчасового виконання обов`язків (завдань)) або з дня, зазначеного в наказі.

Глава 5 розділу ІІІ Інструкції № 515/ДСК передбачає порядок виплати доплати військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі.

Згідно з пунктом 1-2 глави 5 розділу ІІІ Інструкції військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі і мають позитивні результати в цій роботі, виплачується щомісячна доплата в розмірі до 20 відсотків посадового окладу.

Персональний розмір доплати, зазначеної у пункті 1 глави 5 розділу III цієї Інструкції, встановлюється, підвищується, знижується або скасовується: у Центральному управлінні наказами Голови СБ України або його заступників; у регіональних органах та органах військової контррозвідки наказами начальників цих органів.

Накази про встановлення вказаної доплати видаються на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів (пункт 3 глави 5 розділу ІІІ Інструкції).

Безумовно, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, проте, ані з матеріалів справи, ані з пояснень представника відповідача, окрім порушень дисциплінарного характеру, судом не встановлено порушень з боку позивача на підставі яких можна було б здійснити зниження вказаних надбавок.

Суд звертає увагу, що порядок припинення чи зниження розміру надбавок передбачено Інструкцією №515/ДСК та умови є вичерпними, а саме:

- відповідно до пункту 5 глави 2 розмір надбавки за особливості проходження служби може бути зменшено або скасовано лише у разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань;

- відповідно до пункту 4 глави 5 виплата вказаної доплати припиняється з дня звільнення військовослужбовців з штатних посад оперативного складу, за якими вона встановлена.

Суд ще раз звертає увагу, що відповідачем не надано та матеріалами справи не доведено, що позивачем було здійснено дії, які б призвели до несвоєчасного або неналежного виконання завдань, та що позивача звільнено зі штатної посади оперативного складу.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Враховуючи вказане, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України в частині зниження позивачу розміру надбавки згідно з главою 2 до 5% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, доплати згідно з главою 5 до 5% посадового окладу підлягають задоволенню.

(12) Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

VI. Розподіл судових витрат.

(13) Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач в силу приписів пункту 1, 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення ним інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, судові витрати розподілу та стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Служби безпеки України (01304, м.Київ, вул.Володимирська, буд.33, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення органу владних повноважень Служби безпеки України, оформлене наказом начальника Департаменту військової контррозвідки від 08.12.2023 №298-ОС/дск в частині зниження майору ОСОБА_1 розміру надбавки згідно з главою 2 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБУ №515/ДСК-2018 р. до 5% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, доплати згідно з главою 5 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБУ №515/ДСК-2018 р. до 5% посадового окладу, з 05 листопада 2023 року.

Зобов`язати Службу безпеки України здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 05 листопада 2023 року по дату постановлення рішення у справі, з врахуванням скасованого наказу начальника Департаменту військової контррозвідки від 08.12.2023 №298-ОС/дск в частині зниження майору ОСОБА_1 розміру надбавки згідно з главою 2 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБУ №515/ДСК-2018 р. до 5% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, доплати згідно з главою 5 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБУ №515/ДСК-2018 р. до 5% посадового окладу.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 19.02.2025.

Суддя Ж.М. Чернова