Справа № 447/2403/24
Суддя: Головатий А. П.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/1/25
Справа №447/2403/24
У Х В А Л А

17.02.2025 суддя Миколаївського районного суду Львівської області в складі головвуючого судді Головатого А.П. за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Львівській області, про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову серії EHA №2751936 від 04.08.2024 та постанову серії EHA №02703667 від 28.07.2024 про накладення адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно оскаржуваних постанов її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч.4 ст. 126 КУпАП, зокрема, що вона керувала транспортним засобом будучи позбавленою права керування, чим порушила п.2.1.а ПДР та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 20400 грн.

Позивачка зазначає, що строк на оскарження постанов нею пропущено внаслідок подання позовної заяви до Стрийського міськрайонного суду з помилковою підсудністю, просить визнати причини пропуску строку поважними та прийняти позовну заяву до розгляду.

Вважає, що оскаржувані постанови є протиправними, оскільки її автомобіль було зупинено 28 липня 2024 року та 04 серпня 2024 року працівниками поліції, а постанова про позбавлення її права керування транспортним засобом винесена 18 липня 2024 року на яку 26 липня 2024 року позивачкою подано апеляційну скаргу, а відтак постанова про позбавлення її права керування, на момент зупинки, не набрала законної сили.

Крім того просить поновити строк на оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 07.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14.11.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача адвоката Войтович О.М. про заміну первісного відповідача на належного Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник Войтович О.М. в судове засідання не з`явилися. 23.10.2024 представник позивачки - адвокат Войтович О.М. подала до суду клопотання, в якому просить розглянути справу без її участі, позов задоволити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, неодноразово повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подав, правом на подання відзиву на позов не скористався.

У відповідності до ст. 286 КАС України неявка сторін не є перешкодою у розгляді справи.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

28.07.2024 постановою серії EHA №02703667, винесеною лейтенантом поліції ВнП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Бахорським Т.В. у справі про адміністративне правопорушення, позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. Також постановою серії EHA №2751936 від 04.08.2024, винесеною сержантом поліції ВнП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Курманом А.А. у справі про адміністративне правопорушення, позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. Відповідно до вищезазначених постанов ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Приписами частини другої статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивачки ОСОБА_1 із діями поліцейських ВнП № 2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, щодо складання 28.07.2024 постанови серії EHA №02703667 та 04.08.2024 постанови серії EHA №2751936 про притягнення її до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення та накладення стягнень.

Враховуючи зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З матеріалів справи встановлено, що про порушення свого права позивачка дізналася 28.07.2024 та 04.08.2024 при винесенні оскаржуваних постанов, від отримання постанов відмовилась.

Судом встановлено, що позовна заява надійшла до Миколаївського районного суду Львівської області 26.08.2024. Тобто, позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивачем не доведено, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин, адже звернення з порушенням правил підсудності не є поважною причиною пропуску строку.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивачкою ОСОБА_1 пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, позивачкою не доведено, що причини для поновлення строку звернення до суду з даним позовом є поважними, суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи по суті та вважає за необхідне залишити даний адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2,5,9,72-76,122,123,194,229,240,243,248,294 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанов про накладення адміністративних стягнень відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції у Львівській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Головатий А. П.