Справа № 741/2148/24
Суддя: Ляшко Р. С.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/16/25
Єдиний унікальний номер 741/2148/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року Носівськийрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Ляшка Р.С.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Самойленка Романа Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3195989.

Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм адміністративно-процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав.

В оскаржуваній постанові вказано, що 04 жовтня 2024 року о 20 год. 08 хв. в м. Носівка Чернігівської області по вул. Вокзальна, 10, ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобом автомобілем «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, за що на підставі ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено постанову. В той же час, жодних спеціальних технічних приладів чи технічних засобів для визначення рівня освітлення номерного знаку працівником поліції застосовано не було.

Дійсно, 04 жовтня 2024 року в зазначеній у постанові час в м. Носівка Чернігівської області по вул. Вокзальна позивач керував належним йому транспортним засобом автомобілем «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 , який був у справному стані.

Відповідно до 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Стаття 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів.

Ознакою правопорушення згідно з даною статтею є керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Тобто вказані норми законодаства вказують на те, що відповідальність настає виключно в разі підтвердження факту неосвітленості номерного знаку.

Позивач стверджує, що державний номерний знак НОМЕР_1 на його автомобілі «Renault Trafic» освітлюється, що підтверджується матеріалами відеофайлів, які містяться у відповідача.

Під час спілкування з інспектором ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Самойленком Р.М. було заявлено, що на його суб?єктивну думку номерний знак на автомобілі позивача не є неосвітлений, а не достатньо освітлений.

Також оскаржувана постанова, а саме її пункт 7, не містить посилання на те, що до постанови додається відео, відсутні посилання на який технічний засіб здійснювалася фіксація зазначених працівником поліції порушень.

Отже, сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржувальній постанові.

Дії співробітників ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, можуть свідчити про систематичний характер винесення постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху з підстав порушення п. 2.9 ПДР України та відповідно накладення стягнення на громадян на підставі ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, такою, що винесена з порушенням вимог ст.ст. 251, 268, 279, 280 КУпАП (у зв?язку з неповним з?ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків інспектора УПП фактичним оставинам справи, порушення норм адміністративно-процесуального права) та підлягає скасуванню.

Позивач просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3195989 від 04 жовтня 2024 року винесену інспектором (м. Носівка) ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Смойленком Романом Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а провадження у справі - закрити та стягнути витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2024 року відкрито провадження у адміністративній справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21 листопада 2024 року.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2024 року клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Дарди О.М. про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Самойленка Романа Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено. Продовжено Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області строк для подання відзиву на позов на десять днів з дня отримання даної ухвали.

08 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Дарда О.М. подав до суду відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

04 жовтня 2024 року о 20 год. 06 хв. у м. Носівка, вул. Вокзальна, 10 нарядом ГРПП ВП №4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області був зупинений автомобіль «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком. Поліцейські повідомили водію причину зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу факт вчинення правопорушення не визнав, наголошував, що задній номерний знак автомобіля достатньо освітлений.

Під час оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейським було доведено до відома правопорушника підстави оформлення матеріалів, роз?яснено його права, визначені ст. 268 КУпАП, та строки оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, визначені ст. 289 КУпАП.

Відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА № 3195989 від 04 жовтня 2024 року, якою позивача за порушення п. 2.9 «в» ПДР України було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, правомірність своїх вимог та протиправність оскаржуваної постанови позивач обґрунтовує тим, що він 04 жовтня 2024 року не вчиняв адміністративне правопорушення, а задній номерний знак на автомобілі «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 , був освітлений. Вказані доводи позивача не відповідають дійсності, є надуманими та такими, що спрямовані виключно на спробу уникнути відповідальності за скоїне адміністративне правопорушення.

21 листопада 2024 року протокольною ухвалою суду судове засідання відкладено до 22 січня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача інспектора ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Самойленка Р.М.

22 січня 2025 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошено перерву до 13 лютого 2025 року для витребування доказів.

13 лютого 2025 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошено перерву до 18 лютого 2025 року у зв?язку із зайнятістю головуючого судді у іншій справі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та скасувати постанову, оскільки він мав можливість усунути проблему з неналежним освітленням номерного знака на місці, однак працівники поліції не надали йому такої можливості.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з?явився, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу у відсутності представника ГУНП в Чернігівській області.

Відповідач інспектор ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Самойленко Р.М. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив у задоволенні позову відмовити та розглядати справу за його відсутності.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3195989 від 04 жовтня 2024 року, винесеною інспектором ВП №4 (м.Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Самойленком Р.М. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, у виді штрафу у сумі 1190 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 04 жовтня 2024 року о 20:08:22 год. в м. Носівка, вул.Вокзальна, 10, водій керував ТЗ в темну пору доби, з неосвітленим номерним знаком, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 року №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п. 30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті й достатньо освітлені.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортні засоби, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 536/583/17).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскаржувана постанова відповідає нормам чинного законодавства, зокрема і Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, що зафіксований на боді камеру поліцейськоговбачається, що 04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби та був зупинений працівниками поліції. Працівник поліції вказав причину зупинки транспортного засобу, перевірив відповідні документи, вказав, що задній номерний знак не освітлюється. ОСОБА_1 наполягав, що лампочка тьмяно світить. Працівник поліції не заперечував, що лампочка світить, але вона не достатньо освітлює задній номерний знак автомобіля. Деяке освітлення заднього номерного знака, НОМЕР_1 , автомобіля «Renault Trafic» здійснюється виключно за рахунок спалахів аварійної світлової сигналізації транспортного засобу та проблискових маячків службового автомобіля працівників поліції. Задній номерний знак «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_1 , в темну пори доби не освітлюється.

Доводи позивача в судовому засіданні про те, що лампочка світилась не спростовують факту вчинення останнім адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності.

Крім того, позивач у судовому засіданні не заперечував факту, що номерний знак достатньо не освітлювався у темну пору доби, та пояснив, що після винесення постанови у домашніх умовах виправив даний недолік освітлення номерного знаку.

В ході розгляду справи позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Надаючи оцінку доказам, наданими сторонами, суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з номерним знаком, що був неосвітлений у темну пору доби.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень інспектором поліції відносно позивача. Зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.

За таких обставин, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП, є доведеним на час розгляду справи, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності є законним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Самойленка Романа Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 лютого 2025 року.

Суддя Р.С. Ляшко