Справа № 240/3172/25
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/3172/25

категорія 106030200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог процесуального законодавства при подачі позовної заяви військовою частиною НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 6021,99 гривень.

На обгрунтування заявлених позовних вимог військова частина НОМЕР_1 зазначила, що в ході проведення службового розслідування було встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 відсутній без поважних причин у військовій частині НОМЕР_1 з 16.04.2024, що підтверджується матеріалами службового розслідування, призначеного за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №1089 від 01.05.2024 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №2532 від 25.09.2024 про результати службового розслідування за фактом не повернення після лікування солдата ОСОБА_1 . Таким чином, у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин з 06.04.2024 солдат ОСОБА_1 не набув права на отримання грошового забезпечення з 06.04.2024, а також премії за квітень 2024 року. В той же час, у зв`язку із введенням відповідачем в оману командування військової частини НОМЕР_1 щодо перебування його на лікуванні, виплата грошового забезпечення було призупинена йому лише 01.05.2024, як наслідок останній безпідставно отримав грошове забезпечення за період з 06.04.2024 по 30.04.2024, в тому числі премію за квітень 2024 року, в загальному розмірі 6021,99 гривень. З метою повернення вказаних коштів, військова частина НОМЕР_1 звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацу 2 частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Зі змісту позовної заяви військової частини НОМЕР_1 вбачається, що предметом спірних правовідносин є стягнення з солдата ОСОБА_1 грошового забезпечення в розмірі 6021,99 гривень, виплаченого йому за період, коли він самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Суд зазначає, що підстави для звернення військової частини НОМЕР_1 з даним позовом до суду виникли 25.09.2024 - після затвердження наказом від 25.09.2024 №2532 результатів службового розслідування за фактом не повернення після лікування солдата ОСОБА_1 та визнання його таким, що з 06.04.2024 відсутній на службі без поважних причин. Крім того, пунктом 3 вказаного наказу від 25.09.2024 №2532 було вирішено призупинити з 06.04.2024 виплату солдату ОСОБА_1 грошового забезпечення та не здійснювати виплату йому щомісячної премії за квітень 2024 року.

Відтак, з 25.09.2024 для військової частини НОМЕР_1 розпочався перебіг трьохмісячного місячного процесуального строку на звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно виплаченого йому грошового забезпечення за період коли він самовільно залишив військову частину в розмірі 6021,99 гривень.

Однак, до суду з даним позовом військова частина НОМЕР_1 звернулась 07.02.2025, з огляду на що, суд приходить до висновку про пропуск позивачем передбаченого ч. 2 ст.122 КАС України трьохмісячного процесуального строку на звернення до суду.

Відповідно до вимог частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ч. 6 ст. 161 КАС України військова частина НОМЕР_1 подала до суду заяву, в якій просив поновити йому пропущений строк на звернення до суду.

На обґрунтування поважності пропуску нею строку на звернення до суду військова частина НОМЕР_1 зазначила, що 24.12.2024 вона звернулась до суду із даним позовом (справа №240/25364/24), однак через відсутність відповідного фінасування не мала можливості сплатити судовий збір, а тому позовну заяву у цій справі було повернуто відповідною ухвалою суду від 08.01.2025.

Розглянувши вказану заяву суд зазначає, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Ключовою є фраза з поважних причин, а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено таке: "Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим".

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Оцінюючи зазначені в заяві про поновлення строку звернення до суду доводи позивача, суд зазначає, що вказані ним обставини щодо відсутності фінансової можливості для сплати судового збору, не є поважними підставами для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання процесуального строку на звернення до суду і, як наслідок, не є поважною причиною пропуску цього строку.

Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу позивача на те, що вчасна первинна подача позовної заяви не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових меж, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Враховуючи викладене суд вважає, що позивачем не надано належних доказів наявності обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

У зв`язку з цим, суд визнає неповажними причини пропуску військовою частиною НОМЕР_1 процесуального строку на звернення з даним позовом до суду.

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити позивачу строк для надання до суду:

- клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску в частині позовних вимог із зазначенням інших підстави для поновлення такого строку ніж ті, що були вказані заяві, поданій до суду одночасно з позовною заявою.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович