Справа № 200/370/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року Справа№200/370/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 10.12.2024 року № 59 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи періоди: - за Списком робіт затвердженому постановою КМУ від 31.03.1994 року № 202 розділ 2, період роботи з 12.03.1998 по 12.03.1998, з 17.05.1998 по 31.05.1998, з 13.06.1998 по 30.06.1998, з 24.07.1998 по 31.07.1998, з 24.11.1998 по 30.11.1998, - на провідній посаді гірника очисного забою з 10.10.2007 по 22.11.2007, з 01.10.2024 по 04.12.2024;

- зобов`язання розрахувати весь стаж роботи відпрацьований на провідних професіях з кратністю відповідно до постанови КМУ № 81 від 22.02.1992 року та роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8;

- зобов`язання направити формуляр-зв`язку щодо підтвердження стажу, набутого на території Республіки Польща, у підземних умовах на шахті за період з 10.09.2019 року по 30.04.2022 року до відповідних компетентних органів Республіки Польща;

- зобов`язання повторно переглянути заяву про призначення пенсії від 04.12.2024 року, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 04.12.2024 року звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.12.2024 року № 59 позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії через відсутність необхідного пільгового підземного стажу 25 років за Списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши надані разом із заявою документи позивача, Головним управлінням було встановлено, що вік заявника 45 років 02 місяці, загальний страховий стаж позивача складає 32 роки 7 місяців 28 днів, з урахуванням роботи в шкідливих умовах -16 років 4 місяці 15 днів. Пільговий стаж для визначення права на пенсію незалежно від віку на провідних професіях становить 14 років 2 місяці 6 днів, стаж на професіях відповідно до постанови №202 становить 2 роки 0 місяців 8 днів.

Наголошує, що відповідно до форми РС-право відповідачем до пільгового стажу роботи позивача неправомірно не враховано періоди роботи за списком робіт затвердженому Постановою КМУ від 31.03.1994 р. № 202 з 12.03.1998 по 12.03.1998, з 17.05.1998 по 31.05.1998, з 13.06.1998 по 30.06.1998, з 24.07.1998 по 31.07.1998, з 24.11.1998 по 30.11.1998.

Крім того, зазначає, що відповідачем також не враховано період роботи з 10.10.2007 по 22.11.2007 за записами 27-30 вкладишу трудової книжки серії НОМЕР_1 . У вказаний період позивач з 10.10.2007 направлений учнем підземного горнорабочого очисного забою на період практики, з 15.11.2007 переведений підземним горнорабочим очисного забою 5 розряду, та по 01.04.2018 працював безперервно за вказаною професією, яка є провідною та прямо передбачена ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до довідки № 1-676 від 26.04.2024 позивач з 09.10.2007 по 15.11.2007 виконував гірничі роботи, видобування вугілля підземним способом за професією учень підземного гірника очисного забою, з 15.11.2007 по 03.08.2016 виконував гірничі роботи, а тому відповідач протиправно не врахував до пільгового стажу роботи на провідній професії періоди роботи з 10.10.2007 по 22.11.2007.

Також зазначає про неврахування до підземного стажу роботи періоду з 01.10.2024 по 04.12.2024 за записами 34 вкладишу трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки у вказаний період позивач з 09.09.2024 прийнятий гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті, а дата звільнення відсутня.

Крім того, позивачем надано довідку про пільгову роботу позивача в Республіці Польща, проте стаж роботи в Польщі для визначення права на пенсію з 10.09.2019 по 30.04.2022 відповідачем не врахований, оскільки відсутній формуляр зв`язку з Польщею щодо стажу набутого на її території, тому просить зобов`язати відповідача направити такий формуляр до відповідних компетентних органів Республіки Польща.

Також вважає, що відповідач при підрахунку пільгового стажу мав застосувати роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 пільговий стаж з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці (за провідну посаду).

З зазначених причин позивач звернувся до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року визнано необґрунтованою заяву представника позивача - адвоката Верченко Ольги Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Голубової Л.Б. та передано заяву представника позивача - адвоката Верченко Ольги Олександрівни про відвід судді Голубової Л.Б. до відділу документообігу та архівної роботи Донецького окружного адміністративного суду для здійснення автоматизованого розподілу для визначення у встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України судді, який вирішуватиме питання про відвід за поданою заявою.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року заяву представника позивача - адвоката Верченко Ольги Олександрівни про відвід судді Голубової Л.Б. в адміністративній справі № 200/370/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року у позивача витребувано докази, а саме: належним чином перекладені документи, надані суду у якості доказу роботи ОСОБА_1 в Республіці Польща у період з 10.09.2019 року по 30.04.2022 року.

Відповідач 05.02.2025 року надав до суду письмовий відзив. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.12.2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст.114 Закону №1058.

За результатами розгляду заяви встановлено, що пільговий стаж позивача становить 19 років 11 місяців 00 днів.

За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди:

- з 12.03.1998 по 12.03.1998, з 17.05.1998 по 31.05.1998, з 13.06.1998 по 30.06.1998, з 24.07.1998 по 31.07.1998, з 24.11.1998 по 30.11.1998 - відповідно до довідки №1-675 від 26.04.2024 (відпустки без оплати, страйки);

- з 10.10.2007 по 22.11.2007 відповідно до довідки №1-676 від 26.04.2024 (відпустки без збереження заробітної плати);

- з 01.10.2024 по 04.12.2024 у зв`язку з відсутністю довідки, що уточнює пільговий характер роботи, відсутністю запису в оригіналі трудової книжки.

Щодо зобов`язання направити формуляр-зв`язку щодо підтвердження стажу, набутого на території Республіки Польща, у підземних умовах на шахті за період з 10.09.2019 року по 30.04.2022 року до відповідних компетентних органів Республіки Польща, Головне управління зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення, ратифікованої 05.09.2013 законом №458-VII (далі-Угода) ця Угода застосовується для України до законодавства щодо загальнообов`язкового Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.02.2025 6 державного соціального страхування, що стосується пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1,2 статті 12 Угоди якщо законодавство однієї договірної сторони ставить в залежність набуття, збереження або поновлення права на пенсію від набуття страхового стажу, то компетентна установа цієї договірної сторони враховує, у необхідному обсязі, страховий стаж, набутий відповідно до законодавства іншої договірної сторони так, ніби цей страховий стаж набутий відповідно до законодавства, яке вона застосовує, за умови, що цей стаж не співпадає.

Якщо законодавство однієї договірної сторони ставить в залежність отримання права на пенсію від набуття страхового стажу у професії, на яку поширюється страхування, що функціонує в спеціальній системі, або від виконання певної трудової діяльності, то стаж, набутий в цій професії або при виконанні такої трудової діяльності відповідно до законодавства іншої договірної сторони підсумовується при призначенні пенсії.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 2 Адміністративного договору щодо застосування Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18.05.2012 - установами зв`язку в Україні є Пенсійний фонд України - з питань призначення та виплати пенсій.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Адміністративного договору щодо застосування Угоди між Україною та Республікою Польща установи зв`язку, вказані в пункті 1, погоджують спільні процедури та двомовні формуляри, необхідні для застосування Угоди та цього Адміністративного договору.

До заяви позивача про призначення пенсії незалежно від віку від 04.12.2024 долучено заяву наступного змісту: «Прошу при розгляду заяви про призначення пенсії за віком урахувати стаж роботи набутого мною на території Республіки Польща, в підземних умовах на шахті».

З 01.01.2014 набула чинності Угода між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18.05.20123 (далі - Угода), ратифікована Законом №458-VII від 05.09.2013.

Положення зазначеної Угоди базуються на «пропорційному принципі», за яким право на пенсію буде визначатися, виходячи з сумарного стажу, набутого на території України та Польщі, однак кожна держава призначатиме та виплачуватиме пенсію за страховий стаж, набутий на її території, період якого становитиме не менше ніж 12 місяців.

Позивач просив направити формуляр зв`язку щодо підтвердження стажу, набутого ним на території Республіки Польща в підземних умовах на шахті за період з 10.09.2019 по 30.04.2022.

Однак, ОСОБА_1 були долучені документи на іноземній мові, без апостилю, без нотаріально завіреного перекладу, тому встановити, яка там міститься інформація неможливо.

Для заповнення відповідного формуляру зв`язку позивачу необхідно звернутись до сервісного центру з обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України за місцем проживання особи з відповідною заявою та необхідним пакетом документів.

За результатом розгляду заяви від 04.12.2024 про призначення пенсії незалежно від віку, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №59 від 10.12.2024 про відмову в призначенні пенсії незалежно від віку через відсутність необхідного пільгового стажу роботи 25 років.

З зазначених підстав просить відмовити у позовних вимогах.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить ІD-паспорт № НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що 04.12.2024 року позивач, досягнувши 45-річного віку, звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії згідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими документами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.12.2024 року № 59 позивачу було відмовлено в призначенні пільгової пенсії через відсутність необхідного пільгового підземного стажу 25 років, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В рішенні управління від 10.12.2024 року № 59 зазначено, що загальний страховий стаж позивача складає 32 роки 7 місяців 28 днів, з урахуванням роботи в шкідливих умовах -16 років 4 місяці 15 днів.

Пільговий стаж для визначення права на пенсію незалежно від віку на провідних професіях становить 14 років 2 місяці 6 днів, стаж на професіях відповідно до постанови №202 становить 2 роки 0 місяців 8 днів.

В результаті розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу та пільгового стажу зараховано всі періоди.

Пільговий стаж на підземних роботах (машиніст підземних установок, гірник підземний очисного забою) на підприємстві ВП «Шахта «Україна ДП «Селидіввугілля» обчислено на підставі довідок №1- 675, №1-676 від 26.04.2024.

Стаж роботи в Польщі для визначення права на пенсію з 10.09.2019 по 30.04.2022 не врахований, оскільки відсутній формуляр зв`язку з Польщею щодо стажу набутого на її території.

Спору між сторонами стосовно належних записів у трудових книжках позивача щодо періодів роботи з повним робочим днем під землею на провідних професіях немає.

Відповідно до вкладишу до трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 30.01.1998 року записи про роботу з повним робочим днем на підземних роботах вчинені належним чином та підтверджені уточнюючими довідками.

У разі, коли у трудовій книжці заповнені всі сторінки відповідних розділів, її доповнюють вкладишем (п. 3.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. №58).

З зазначених підстав, вкладиш є частиною трудової книжки. Однак, без трудової книжки вкладиш вважається недійсним. Трудова книжка у позивача наявна, тому відповідач має брати до уваги відомості, зазначені у вкладиші до трудової книжки.

Разом з тим, як зазначив відповідач у відзиві, згідно з доданими до заяви про призначення пенсії документами до пільгового стажу не зараховано періоди:

- з 12.03.1998 по 12.03.1998, з 17.05.1998 по 31.05.1998, з 13.06.1998 по 30.06.1998, з 24.07.1998 по 31.07.1998, з 24.11.1998 по 30.11.1998 - відповідно до довідки №1-675 від 26.04.2024 (відпустки без оплати, страйки);

- з 10.10.2007 по 22.11.2007 відповідно до довідки №1-676 від 26.04.2024 (відпустки без збереження заробітної плати);

- з 01.10.2024 по 04.12.2024 у зв`язку з відсутністю довідки, що уточнює пільговий характер роботи, відсутністю запису в оригіналі трудової книжки.

Також не зараховано пільговий стаж у підземних умовах на шахті за період з 10.09.2019 року по 30.04.2022 року, набутий на території Республіки Польща.

Отже, спірним питанням даної справи є неврахування до пільгового стажу працівника часу роботи на шахті в період відпустки без оплати, страйку, у зв`язку з відсутністю довідки, що уточнює пільговий характер роботи за відсутністю запису в оригіналі трудової книжки та період роботи в шахті, підтверджений виключно довідкою на іноземній мові, застосовуючи роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 пільговий стаж з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці (за провідну посаду).

Перевіряючи правомірність дій відповідача, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як зазначено вище, у вкладиші до трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 30.01.1998 року належно відображено всі спірні періоди роботи позивача під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу пільгової роботи.

Зокрема, позивач з 12.03.1998 по 04.04.1999 безперервно працював гірником підземним на ДП «Селидіввугілля». Дана обставина підтверджена довідками зазначеного підприємства №1-675 від 26.04.2024, №1-676 від 26.04.2024, тому період роботи з 12.03.1998 по 12.03.1998, з 17.05.1998 по 31.05.1998, з 13.06.1998 по 30.06.1998, з 24.07.1998 по 31.07.1998, з 24.11.1998 по 30.11.1998 має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів відпустки без збереження заробітної плати та участі у страйку у 1998 та 2007 роках відповідно до довідки №1-675 від 26.04.2024 (відпустки без оплати, страйки) та періоду з 10.10.2007 по 22.11.2007 відповідно до довідки №1-676 від 26.04.2024 (відпустки без збереження заробітної плати), суд зазначає таке.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону України «Про відпустки» передбачено, що відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки» відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Водночас, в листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року № 713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 року у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році. За змістом частин 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Щодо перебування позивача у страйках, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 Закону України від 03.03.1998 №137/98-ВР «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» (далі - Закон №137/98-ВР), участь у страйку працівників, за винятком страйків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 18 Закону №137/98-ВР визначено, що відповідно до статті 44 Конституції України ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів.

Порядок здійснення права на страйк встановлюється цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону №137/98-ВР, організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час страйку працівникам, які беруть у ньому участь, не оплачується. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

З аналізу наведених норм вбачається, що перебування у страйках не зараховується, зокрема до пільгового стажу у разі визнання такого страйку судом незаконним.

Отже, зазначеними нормами передбачено гарантії щодо зарахування до трудового та спеціального стажу працівника, часу його участі у страйку.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 05 червня 2013 року К/9991/14946/11.

Суд зазначає, що жодних доказів прийняття позивачем участі у стайках, визнаних незаконними у судовому порядку, відповідачем суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що спірне рішення також не містить у собі жодних посилань на такі обставини та докази, які їх підтверджують, їх дослідження, а також жодної правової оцінки з цього приводу.

З оскаржуваного рішення не вбачається, що відповідачем періоди страйків та безоплатних відпусток не зараховано. Зокрема, в рішенні відповідача від 10.12.2024 вказано, що пільговий стаж на підземних роботах (машиніст підземних установок, гірник підземний очисного забою) на підприємстві ВП «Шахта «Україна ДП «Селидіввугілля» обчислено на підставі довідок №1- 675, №1-676 від 26.04.2024.

Так, згідно з довідкою №1-675 від 26.04.2024 відпустка без збереження заробітної плати у 1998 році (ХІ місяць) складає всього 5 днів, прогул у 1998 році (ІХ місяць) 1 день. Участь позивача у страйках у 1998 році (V, VI, VII, ХІ місяці) 15+18+8+1=42 дні.

Відповідно до довідки №1-676 від 26.04.2024 відпустка без збереження заробітної плати у 2007 році (ІІІ, VI, VII місяці) складає всього 6 днів, голодний бунт 5 днів.

Суд зазначає, що відповідач не скористався повноваженнями, наданими йому ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV щодо витребування відповідних документів від підприємства-роботодавця позивача - ДП «Селидіввугілля».

Судом встановлено, що сукупна кількість днів безоплатної відпустки (5 днів у 1998 році і 6 днів у 2007 році) не перевищує одного місяця в календарному році, проте, відповідач їх до пільгового стажу позивача не зарахував без зазначення причин та будь-яких дій направлених на з`ясування чи були вони пов`язані з виробничою необхідністю не вчинив, з огляду на що такі дії відповідача щодо незарахування цих періодів до пільгового стажу позивача в контексті спірних правовідносин є протиправними і 11 днів безоплатної відпустки мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Таким чином, періоди перебування позивача у страйку, вказані у довідках №1- 675, №1-676 від 26.04.2024 (47 днів) також підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Отже, висновок відповідача у відзиві на позовну заяву про відсутність підстав для зарахування періоду безоплатної відпустки та участі у страйку до пільгового стажу позивача є не обґрунтованим та прийнятим без врахування всіх обставин.

Стосовно неврахування до підземного стажу роботи періоду з 01.10.2024 по 04.12.2024 суд зазначає таке.

У спірному рішенні від 10.12.2024 року про неврахування цього періоду нічого не вказано, проте в формі РС-право цей період відсутній.

Згідно з записом 34 вкладишу до трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 09.09.2024 прийнятий гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті на ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі наказу від 05.09.2024 № 178/9к, дата звільнення позивача відсутня.

Суд констатує, шо відповідач відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV не витребував відповідні документи від підприємства-роботодавця позивача - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та не перевірив відомості щодо сплати зазначеним підприємством єдиного соціального внеску за позивача, тому період роботи з 01.10.2024 по 04.12.2024 має бути врахований до пільгового стажу позивача.

Стосовно неврахування відповідачем пільгової роботи позивача в Республіці Польща з 10.09.2019 по 30.04.2022 суд зазначає таке.

Позивачем надано відповідачу і суду довідку про пільгову роботу позивача в Республіці Польща на іноземній мові, тому суд ухвалою від 11 лютого 2025 року витребував у позивача належним чином перекладені документи, надані суду у якості доказу роботи ОСОБА_1 в Республіці Польща у період з 10.09.2019 року по 30.04.2022 року.

14.02.2025 року адвокатом Верченко О.О. надано заяву про неможливість подати доказ у встановлені строки.

У вказаній заяві представником позивача зазначено, що «частиною 4 статті 77 КАС України встановлено, що суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його права.

Вказує, що звертаючись із адміністративним позовом, позивач не оскаржує не врахування відповідачем конкретних періодів роботи у Польщі, а оскаржує бездіяльність, яка полягає у ненаправлені відповідачем формуляр-зв`язку щодо підтвердження стажу на території Республіки Польща, у підземних умовах на шахті за період з 10.09.2019 по 30.04.2022 року до відповідних компетентних органів Республіки Польща. При цьому, представник позивача не зазначає, яких саме відповідних компетентних органів Республіки Польща має звернутися відповідач.

Представник позивача в заяві наголошує, що обставина того, що позивач працював у період з 10.09.2019 по 30.04.2022 року не є спірною в даній справі, та визнається відповідачем, а тому не потребує доказуванню шляхом надання до суду відповідного перекладу документів щодо періодів роботи.

Вказані документи на польській мові, були надані суду лише через те, що вони надавалися відповідачу разом із заявою про призначення пенсії, які були додатком до заяви в якій позивач просив відповідача направити формуляр-зв`язку для підтвердження періодів роботи в Польщі».

Водночас, в позовній заяві зазначено, що стаж роботи позивача в Польщі для визначення права на пенсію з 10.09.2019 по 30.04.2022 відповідачем не врахований, оскільки відсутній формуляр зв`язку з Польщею щодо стажу набутого на її території.

Відповідач у спірному рішенні від 10.12.2024 року також зазначив, що не врахував стаж роботи в Республіці Польща, оскільки відсутній формуляр-зв`язку, а отже цей період є спірним між сторонами.

У відзиві відповідачем вказано, що були долучені документи на іноземній мові, без апостилю, без нотаріально завіреного перекладу, тому встановити, яка там міститься інформація неможливо.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Законом України №458-VII від 05.09.2013 року ратифіковано Угоду між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення (далі - Угода).

Відповідно до статті 2 Угоди, ця Угода застосовується стосовно України - до законодавства щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування, що стосується, серед іншого, пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 4 Угоди визначено, що якщо цією Угодою не передбачено інше, особи, на яких поширюються положення цієї Угоди, несуть обов`язки і користуються правами, які передбачені законодавством другої Договірної Сторони, на тих самих умовах, що громадяни цієї Договірної Сторони.

Крім того, статтею 10 Угоди передбачено, що періоди страхового стажу, набуті відповідно до законодавства кожної із Договірних Сторін, враховуються, у разі необхідності, при визначенні права на допомогу та періоду її виплати, за умови, якщо вони не співпадають.

Відповідно до статті 12 Угоди, якщо законодавство однієї Договірної Сторони ставить в залежність набуття, збереження або поновлення права на пенсію від набуття страхового стажу, то компетентна установа цієї Договірної Сторони враховує, у необхідному обсязі, страховий стаж, набутий відповідно до законодавства іншої Договірної Сторони так, ніби цей страховий стаж набутий відповідно до законодавства, яке вона застосовує, за умови, що цей стаж не співпадає.

Отже, зазначеними положенням Угоди прямо передбачено право позивача на зарахування до страхового стажу періоду роботи у Республіці Польща.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач під час звернення до органів ПФУ з заявою про призначення пенсії надав якийсь документ польською мовою.

Частиною 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч. 2 ст. 94 КАС України).

Частиною 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з приписами ч. 8 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Представник позивача відмовилася надати належним чином перекладені документи, надані суду у якості доказу роботи в Республіці Польща у період з 10.09.2019 року по 30.04.2022 року, тому додана до позову довідка не може бути врахована в якості доказу роботи позивача в Республіці Польща у період з 10.09.2019 року по 30.04.2022 року.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до запису № 31 у вкладиші до трудової книжки позивача, ОСОБА_1 22.06.2020 року прийнятий гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею на ДП «Селидіввугілля», а відповідно до запису № 33 звільнений за власним бажанням з 24.04.2024 року, що унеможливлює одночасну роботу в шахті в Польщі, тому вимоги про зобов`язання відповідача направити формуляр-зв`язку щодо підтвердження стажу, набутого на території Республіки Польща, у підземних умовах на шахті за період з 10.09.2019 року по 30.04.2022 року до невизначених позивачем компетентних органів Республіки Польща не підлягають задоволенню.

Крім того, позивач вважає, що має право на зарахування періодів роботи за провідною професією з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону № 1788, але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виїмкових машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до спірних правовідносин як джерела права роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, суд виходить з такого.

06 грудня 1991 року Верховна Рада України прийняла постанову № 1931-ХІІ «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Постанова ВРУ № 1931).

Пунктом 4 Постанови ВРУ № 1931 Кабінету Міністрів України доручено прийняти нормативні акти щодо застосування вказаного Закону з питань, віднесених ним до компетенції Кабінету Міністрів України.

22 лютого 1992 року на виконання Постанови ВРУ № 1931 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Постанова КМУ № 81).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 81 міністерствами і відомствам України доручено розробити проекти нормативних актів щодо застосування Закону № 1788 згідно з додатком.

В додатку до Постанови КМУ № 81 наведений «Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розділом ІІ «Документи, що затверджуються міністерствами» Переліку проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено «Роз`яснення щодо врахування трудового стажу при призначенні пенсій (ст. 14 Закону)», виконавець Мінсоцзабез України, строк виконання березень 1992 року.

Водночас, роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8, зважаючи на дату його прийняття та форму викладення, не може вважатися документом, затвердженим міністерством на виконання Постанови КМУ № 81.

Як зазначив Верховний Суд в постанові 18 липня 2019 року у справі № 826/2426/16, листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 за своєю правовою природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні довільно розтлумачені норми всупереч правовому регулюванню, що було запроваджене ст. 14 та ч. 6 ст. 56 Закону № 1788.

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 викладений Верховним Судом в п. 58 постанови від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а зазначив: «[…]

26. Посилання скаржника на обов`язковість застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є необґрунтованими з огляду на положення статті 7 КАС України, в якій закріплено перелік джерел права, які застосовуються судом. […]».

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 не є нормативно-правовим актом і джерелом права в розумінні ст. 7 КАС та не може підміняти і доповнювати положення ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, воно не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу, ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 та інші положення цього Закону не передбачають застосування кратності при обчисленні спеціального (пільгового) стажу на підземних роботах або за провідними професіями, тому лист-роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України не може вносити зміни до Закону.

Роз`яснення № 8 стосується виключно питання наявності у працівників права на призначення пенсії, а не обчислення розміру пільгової пенсії.

Наведена правова позиція наведена у постановах Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі №200/2855/23, від 12 лютого 2024 року справа №200/3084/23, від 08 лютого 2024 року справа №200/2780/23, від 09 серпня 2023 року справа №200/4787/22, від 27 червня 2024 року справа №200/7634/23, тощо.

Суд не бере до уваги зазначену у позовній заяві позицію Верховного суду, викладену у постанові від 18 листопада 2024 року у справі № 200/1009/24, оскільки в ній суд не відступив від раніше прийнятої практики Верховного Суду, сформованих у постановах від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а та від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а, зазначивши, що у зазначених постановах Верховний Суд не вказав на неприпустимість застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 в цілому, а лише зазначив, що Роз`яснення № 8 носить рекомендаційний характер.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права

Згідно з вимогами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, лист-роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України не є нормою права, а тому може вносити зміни до Закону чи тлумачити Закон, тому суд враховує правові висновки, зазначені у постановах Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі № 212/1743/17-а та від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.12.2024 року № 59 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди: - за Списком робіт затвердженому постановою КМУ від 31.03.1994 року № 202 розділ 2, період роботи з 12.03.1998 по 12.03.1998, з 17.05.1998 по 31.05.1998, з 13.06.1998 по 30.06.1998, з 24.07.1998 по 31.07.1998, з 24.11.1998 по 30.11.1998, - на провідній посаді гірника очисного забою з 10.10.2007 по 22.11.2007, з 01.10.2024 по 04.12.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно переглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 04.12.2024 року відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 лютого 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова