Справа № 240/16266/24
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/16266/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не виплати компенсації втрати частини грошового доходу, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії;

- стягнути з відповідача компенсацію втрати частини доходів за період з 05.06.2024 до 05.07.2024, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду відповідачем здійснено донарахування пенсії за період з 05.06.2024 по 05.07.2024 в сумі 2660,98 грн, яку було виплачено в липні 2024 року, однак безпідставно ненараховано та невиплачено компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Ухвалою від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що кошти нараховані позивачу на виконання рішення суду та виплачені у порядку черговості, а тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області жодним чином не порушуються строки виплати сум перерахованої пенсії, оскільки така виплата проводиться у порядку та на умовах визначених чинним законодавством.

Позивач подав заяву (вх. від 04.09.2024 № 48937/24), в якій просить долучити до матеріалів справи позовів щодо відшкодування матеріально допомоги, вирішуючи яку, суд виходить з того, що відповідно до положень частини 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, позивач може подати заяву про зміну позовних вимог шляхом збільшення або зменшення розміру позовних вимог та шляхом зміни підстав або предмету адміністративного позову.

В позовах, які долучений до заяви вх. від 04.09.2024 № 48937/24 та є ідентичними, йдеться про стягнення з держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок коштів Державного бюджету України в якості відшкодування моральної шкоди 10000 грн та третьою особою зазначене Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській областіі, тобто змінений предмет позову і склад учасників справи.

Звертаю увагу, що до заяви вх. від 04.09.2024 № 48937/24 доказів направлення копії такої заяви та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 у справі N 361/822/17 розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. При цьому, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Водночас предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Під підставами позову, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується заявлена позивачем вимога. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Суд зазначає, що порівняльний аналіз предмету та підстав позову, який подано позивачем первісно у даній справі, та нової заяви (стягнути з держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок коштів Державного бюджету України в якості відшкодування моральної шкоди 10000 грн), дозволяє дійти висновку, що позивачем фактично заявлено нові позовні вимоги та змінено склад учасників справи.

Таким чином, заява вх. від 04.09.2024 № 48937/24 суперечить приписам ст. 47 КАС України.

Отже, враховуючи приписи ст. 47 КАС України, суд відмовляє в прийнятті до розгляду заяви вх. від 04.09.2024 № 48937/24.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі №240/5190/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, суму індексації грошового забезпечення на підставі грошового атестату за №5 виданого Департаментом захисту економіки Національної поліції України, починаючи з 01.02.2023.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, на виконання вказаного рішення суду відповідачем позивачу нараховано пенсію, частина якої в сумі 2660,98 грн, яку належало виплати 05.06.2024, була виплачена 05.07.2024 (а.с. 11), однак відповідачем не було виплачено позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України, який регулює правовідносини у даній сфері є, зокрема Закон України №2050-ІІІ від 19.10.2000 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок №159).

Згідно з ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до абз.2 ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі - Закон №2262-XII) нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Відповідно до вказаних норм, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, які не мають разового характеру (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою, організацією (у даній справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, а згідно п. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже відповідач, разом з виплатою позивачу пенсії 05.07.2024 частини пенсії в сумі 2660,98 грн, яку належало виплатити 05.06.2024 повинен був здійснити нарахування та виплату передбаченої Законом №2050-ІІІ компенсації і не зробивши цього вчинив протиправно, а тому позов підлягає задоволенню і відповідача слід зобов`язати здійснити нарахування та виплату такої компенсації.

При цьому суд звертає увагу, що, оскільки виплата зазначеного підвищення до пенсії повинна здійснюватись щомісяця, то його виплата позивачу за певний період однією сумою не свідчить, що таке підвищення має разовий характер.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код 13559341) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає в не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 передбаченої Законом №2050-ІІІ компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії в сумі 2660,98 грн, підлягала виплаті 05.06.2024 та була виплачена 05.07.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену Законом №2050-ІІІ компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії в сумі 2660,98 грн, яка підлягала виплаті 05.06.2024 та була виплачена 05.07.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк