Справа № 240/3069/25
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 лютого 2025 року м. Житомир справа №240/3069/25

категорія 113080000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування: довідки, акту та наказів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 та до та до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині порушення процедури його призову на військову службу під час мобілізації;

2) визнати протиправною та скасувати (у разі наявності) довідку від 06.11.2024 військово-лікарської комісії про придатність ОСОБА_1 ;

3) визнати протиправним та скасувати (у разі наявності) акт від 06.11.2024 про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у військово-лікарській комісії;

4) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у прийнятті наказу від 07.11.2024 №325 щодо зарахування його до списків військової частини НОМЕР_1 ;

5) скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2024 №325 стосовно його зарахування до військової частини НОМЕР_1 ;

6) скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.11.2024 №286 стосовно його призову по мобілізації до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Позовні вимоги повинні формулюватися позивачем максимально чітко і зрозуміло.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Водночас, в пунктах 2 та 3 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати (у разі наявності) довідку від 06.11.2024 військово-лікарської комісії про його придатність до військової служби, а також визнати протиправним та скасувати (у разі наявності) акт від 06.11.2024 про його відмову від проходження медичного огляду у військово-лікарській комісії.

Суд зазначає, що вжите позивачем у вказаних позовних вимогах словосполучення (у разі наявності) свідчить про те, що зазначені позовні вимоги грунтуються на припущенням позивача про наявність довідки військово-лікарської комісії від 06.11.2024 про його придатність до військової служби та акту від 06.11.2024 про його відмову від проходження медичного огляду у військово-лікарській комісії, а застосування вказаного словосполучення, по суті, перекладає на суд обов`язок замість позивача встановити, що буде предметом спірних у даній справі правовідносин. Вказане не узгоджується з визначеним нормами КАС України принципом диспозитивності, відповідно до якого кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, а суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд відмічає, що предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим. При цьому, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача.

Крім того, суд зазначає, що в пункті 4 прохальної частини позовної заяви позивач просить: "визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у прийнятті наказу від 07.11.2024 №325...". Однак, суд зауважує, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи, в той час, як дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка, яка може виражатись, як приклад, у певних рішеннях, актах, листах тощо (тобто мати певне матеріальне вираження), які негативно впливають на права, свободи, інтереси фізичної чи юридичної особи.

Отже, невиконання суб`єктом владних повноважень своїх повноважень, встановлених законодавством становить бездіяльність цього суб`єкта, а прийняття ним рішень час здійснення владних управлінських функцій, у розумінні ст. 5 КАС України, є діями суб`єкта владних повноважень.

Відтак, в пункті 4 прохальної частини позовної заяви позивач фактично оскаржує активні дії щодо прийняття військової частиною НОМЕР_1 наказу від 07.11.2024 №325, але при цьому просить визнати такі дії бездіяльністю.

Таким чином, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, вищезазначеним критеріям чіткості та зрозумілості не відповідають.

Також суд зазначає, що позовні вимоги сформульовані ОСОБА_1 без дотримання норм частини 1 статті 5 КАС України. Так, в пункті 5 прохальної частини позовної заяви позивач просить скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2024 №325про його зарахування до військової частини НОМЕР_1 , а в пункті 6 просить скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.11.2024 №286 про призов його по мобілізації до військової частини НОМЕР_2 . Разом з тим, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 5 КАС України ОСОБА_1 не просить визнати протиправними зазначені накази.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та встановити йому строк для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви в новій редакції (в 3-х екземплярах) із уточненням в ній заявлених позовних вимог та приведенням їх у відповідність до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович