Справа № 160/13720/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
ВСТАНОВИВ:
11 лютого 2025 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , направлена через підсистему Електронний суд 10.02.2025.
Ознайомившись з даною апеляційною скаргою вважаю, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.295 КАС України (в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення суду) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
За змістом п.1 ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Судом встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) 02.08.2024. Згідно довідки про доставку електронного листа копія даного судового рішення доставлена до електронного кабінету ГУ ПФУ 02.10.2024 о 17:25 год. Разом з тим, апеляційна скарга відповідачем подана лише 10.02.2025, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.
Разом з апеляційною скаргою ГУ ПФУ подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке скаржник мотивує тим, що у цій справі він вже звертався з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, однак скарга була повернута ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2024. Користуючись правом на повторне звернення до суду, скаржник звертається з цією апеляційною скаргою повторно та просить поновити пропущений строк звернення до суду задля забезпечення апеляційного перегляду справи. Також, просить врахувати той факт, що у цій ситуації головне управління діяло швидко та відповідно до ситуації, без невиправданих зволікань. Окрім того, зазначає про введення воєнного стану в країні, який діє і дотепер.
Вивчивши аргументи клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.
Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вже реалізовувало своє право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.
Так, 08.11.2024 до суду апеляційної інстанції вперше надійшла апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2024, сформована в підсистемі «Електронний суд» 07.11.2024, проте, Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.11.2024 вищевказану апеляційну скаргу залишив без руху та надав скаржнику строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку; доказів направлення копій апеляційної скарги з додатками позивачу шляхом використання ЄСІТС або листом з описом вкладення; документу про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі. 19.11.2024 скаржником, на виконання вимог ухвали суду, подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи платіжної інструкції. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.11.2024 дану апеляційну скаргу було повернуто з підстав не усунення недоліків апеляційної скарги в повному обсязі. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ПФУ отримало через підсистему «Електронний суд» 22.11.2024 о 17:51 год.
Вдруге своє право на апеляційне оскарження рішення суду відповідач реалізував 10.02.2025 (скарга сформована в підсистемі «Електронний суд»), тобто після спливу більше двох з половиною місяців з моменту отримання копії ухвали про повернення первісної апеляційної скарги.
Слід зазначити, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.
Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.
Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19), від 15 травня 2020 року (справа № 820/1212/17) тощо.
Суд апеляційної інстанції, не заперечуючи проти права на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення, водночас зауважує, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з апеляційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Суд бере до уваги, що підставою для повернення первісної апеляційної скарги слугувала обставина не усунення скаржником недоліків апеляційної скарги в повному обсязі, зокрема, в частині надання доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками позивачу шляхом використання ЄСІТС або листом з описом вкладення.
Так, в ухвалі про залишення первісної апеляційної скарги без руху від 13.11.2024 суд апеляційної інстанції встановив, що до апеляційної скарги Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області додано квитанцію №2018835 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС 07.11.2024 о 15:22 год. ОСОБА_2 .
Дослідивши наданий доказ, суд звернув увагу скаржника на приписи частини 1 статті 57 КАС України, за якими представником у суді може бути адвокат або законний представник. За змістом частини четвертої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.
Проте, у суду апеляційної інстанції відсутні будь-які належні докази на підтвердження повноважень Клокол Вікторії Іванівни на представництво ОСОБА_1 в Третьому апеляційному адміністративному суді.
З огляду на таке, суд вказав на необхідність надання скаржником доказів направлення копій апеляційної скарги з додатками позивачу - ОСОБА_1 шляхом використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або листом з описом вкладення.
При повторному зверненні з апеляційною скаргою скаржником знов долучено квитанцію про доставку документів (апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів) до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС Клокол Вікторії Іванівні (квитанція №2657532 о 10.02.2025 16:34 год.)
При цьому, доказів на підтвердження повноважень Клокол Вікторії Іванівни на представництво ОСОБА_1 в Третьому апеляційному адміністративному суді скаржником не надано.
Доказів направлення копій апеляційної скарги з додатками позивачу ОСОБА_1 шляхом використання ЄСІТС або листом з описом вкладення при повторному зверненні також не долучено.
Отже, при повторному зверненні з апеляційною скаргою недолік апеляційної скарги, який, серед іншого, став підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, скаржник так і не усунув, що, в свою чергу, не може вважатися добросовісним використанням належних процесуальних прав та неухильним виконанням процесуальних обов`язків.
До того ж, в даному випадку повторно апеляційна скарга подана ГУ ПФУ після спливу більше двох з половиною місяців з моменту отримання скаржником копії ухвали про повернення первісної апеляційної скарги, що не може вважатися повторним зверненням до суду без зайвих зволікань.
При цьому, скаржником не надано обґрунтованих пояснень та належних доказів щодо неможливості повторного звернення з апеляційною скаргою невідкладно після отримання копії ухвали про повернення первісної апеляційної скарги; не доведено, що зволікання щодо повторного звернення зі скаргою мало об`єктивно поважні причини.
З огляду на викладене, суд відхиляє аргумент скаржника, що у цій ситуації головне управління діяло швидко та без невиправданих зволікань.
Повернення апеляційної скарги поданої вперше відповідно до процесуального закону надає право повторного звернення з апеляційною скаргою. Однак для визнання поважними підстав пропуску строку на апеляційне оскарження у такому випадку скаржнику слід надати суду докази, які б могли свідчити про намір особи реалізувати право на апеляційне оскарження у найкоротший строк.
До того ж повернення апеляційної скарги не зупиняє та не перериває строк на апеляційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.
Загальний строк, що минув з дати отримання ГУ ПФУ копії рішення суду першої інстанції і до дати звернення з апеляційною скаргою вдруге становить більше чотирьох місяців, що значно виходить за межі строку, встановленого КАС України для апеляційного оскарження судового рішення. Проміжок часу, що сплинув між датами отримання ухвали про повернення первісної апеляційної скарги і до моменту її повторного подання, ГУ ПФУ не обґрунтовує як такий, що був об`єктивно необхідний задля приведення апеляційної скарги у відповідність із вимогами КАС України.
Щодо посилання скаржника на дію воєнного стану, то суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з апеляційними скаргами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про правовий режим воєнного стану в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Таким чином сам лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.
Скаржником не наведено конкретних обставин, що перешкоджали ГУ ПФУ через запровадження в Україні воєнного стану звернутись до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом процесуальний строк.
Разом з тим, сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду у розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.
Однак, в поданому клопотанні відповідач не вказав підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.
Отже, за встановлених обставин, суд не вбачає підстав для визнання викладених відповідачем у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження причин пропуску такого строку поважними.
Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.
Згідно частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків, а саме:
- надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви;
- надати докази надсилання позивачу ОСОБА_1 шляхом використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або листом з описом вкладення копії апеляційної скарги з доданими до неї документами.
Керуючись ст.169, ч.ч.2,3 ст.298 КАС України, суддя -
Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.
Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС Електронний кабінет, а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Ухвала набирає законної сили 17 лютого 2025 року та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.В. Семененко