Справа № 320/17240/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій/бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірною дії/бездіяльність відповідача в частині невірного нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні позивача з військової служби відповідно до Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату позивачеві одноразової грошової допомоги при звільненні його з військової служби відповідно до Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014, у розмірі 42 178,99 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при звільненні позивача з військової служби, на його думку, відповідачем невірно визначено розмір одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 у розмірі 11 782,84 грн. На думку позивача, відповідачем протиправно не було зараховано до загального періоду проходження військової служби 25 місяців та 10 днів вислугу років у Збройних Силах СРСР за період з 15.11.1984 по 25.12.1986, а тому одноразова грошова допомога повинна обраховуватись виходячи з 29 повних календарних місяців.

Відповідач у своєму відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову вказав, що позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що позивач не може бути позбавлений права на отримання одноразової грошової допомоги у належному розмірі з урахуванням всіх місяців служби.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є громадянином України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України № НОМЕР_3 , виданого 01.06.2018.

Відповідно до записів у військовому квитку позивача, він проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_4 з 15.11.1984 по 25.12.1986 та у ВЧ НОМЕР_1 з 25.02.2022 по 20.04.2023.

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.05.2023 №5/662 підтверджується проходження позивачем строкової військової служби у період з 15.11.1984 по 25.12.1986 та служби по мобілізації у період з 25.02.2022 по 20.04.2023.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.04.2023 №110 позивача, звільненого наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по особовому складу) від 07.04.2023 №41-РС у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я) на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 20.04.2023 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

В означеному наказі зазначено, що вислуга років у Збройних Силах України на 20.04.2023 становить: календарна - 01 рік 01 місяць 23 дні, пільгова - 00 років 00 місяців 00 днів, загальна - 01 рік 01 місяць 23 дні.

Відповідно до наказу від 20.04.2023 №110 позивачу встановлено до виплати ОГД у разі звільнення з військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби в сумі 11 782,84 грн.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2023 №170 внесені зміни до наказу від 20.04.2023 №110 (по стройовій частині), зокрема в частині розміру нарахування та виплати позивачу ОГД у розмірі 12 254,15 грн.

Вважаючи, що при визначенні розміру одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби відповідачем неправомірно не було враховано період строкової військової служби з 15.11.1984 по 25.12.1986, позивач звернувся до суду з даним адміністративного позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно здійснив нарахування та виплату позивачеві ОГД при звільненні, виходячи зі строку його служби з 25.02.2022 по 20.04.2023.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі по тексту - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями частини шостої статті 2 Закону №2232-ХІІ визначено види військової служби, а саме: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно зі статтею 40 Закону № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Відповідно до положень частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ), в редакції станом на момент звільнення позивача зі служби, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 відповідно до пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією (далі по тексту також - Порядок №460).

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.2022 №58 назву постанови №460 було викладено в іншій редакції - «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби». Також викладено в іншій редакції пункти 1 та 2 Порядку №460.

Відповідно до пункту 1 Порядку №460 військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Пунктом 2 Порядку №460 визначено, що військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позивач стверджує, що при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби відповідач мав врахувати строк його служби у період з 15.11.1984 по 25.12.1986 (строкова військова служба) та визначити розмір ОГД з урахуванням додаткових 25 місяців служби.

Разом із тим, суд першої інстанції вірно вказав, що Порядок №460 був прийнятий з метою врегулювання виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією.

Так, Законом України від 27 березня 2014 року № 1169-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення проведення мобілізації» пункт 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було доповнено абзацом сьомим такого змісту:

«Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час, за винятком тих осіб, які при звільненні з військової служби у мирний час не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день демобілізації таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, визначаються Кабінетом Міністрів України».

Саме на виконання абзацу сьомого пункту 2 статті 15 Закону №2011-ХІІ і був прийнятий Порядок №460.

Суд першої інстанції вірно вказав, що особливий, пільговий порядок обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби стосується військовослужбовців, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

При цьому, згідно з пунктом 2 Порядку №460, період попередньої військової служби, на якій перебували такі військовослужбовці, враховується при обчисленні ОГД у разі, коли при попередньому звільненні з військової служби ці особи не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З вищевикладеного вбачається, що на момент попереднього звільнення право особи на ОГД мало бути передбачено п.2 ст.15 Закону №2011-ХІІ, однак не набуто такою особою.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що Закон №2011-ХІІ був прийнятий 20 грудня 1991 року, тобто після звільнення позивача зі строкової служби, що мало місце 25.12.1986. Наведене, у свою чергу, об`єктивно унеможливлює поширення дії Закону №2011-ХІІ на правовідносини, що виникли за п`ять років до моменту його прийняття, та, відповідно, надавати позивачеві право на отримання передбаченої статтею 15 цього закону ОГД у зв`язку з його звільненням зі строкової служби 25.12.1986.

Колегія суддів звертає увагу, що ні Закон №2011-ХІІ, ні Порядок №460 не містить застережень щодо права на отримання одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військово служби з лав Радянської армії, і які б чітко вважалися такими, що набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої п.2 ст.15 Закону №2011-ХІІ.

Висновок позивача, що він підпадає під критерії, визначені у п.2 Порядку №460 є помилковим.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач правомірно здійснив нарахування та виплату позивачеві ОГД при звільненні, виходячи зі строку його служби з 25.02.2022 по 20.04.2023.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18.02.2025.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова