Справа № 440/17669/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 р. Справа № 440/17669/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерство аграрної політики та продовольства України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, по справі № 440/17669/23

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Міністерства аграрної політики та продовольства України

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову від 18.10.2023 року у розгляді звернення ФОП ОСОБА_1 про визнання її як суб`єкта господарювання критично важливим для функціонування економіки від 11.10.2023 року та прийняття рішення за результатами розгляду звернення;

- зобов`язати відповідача розглянути звернення ФОП ОСОБА_1 про визнання її як суб`єкта господарювання критично важливим для функціонування економіки від 11.10.2023 року та прийняти рішення за результатами розгляду звернення позивача.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства аграрної політики та продовольства України, яка полягає у не вирішенні питання про відповідність чи невідповідність ФОП ОСОБА_1 критеріям, зазначеним у пункті 2 Порядку та критеріїв визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023.

Зобов`язано Міністерство аграрної політики та продовольства України розглянути заявку від 11 жовтня 2023 року про визначення ФОП ОСОБА_1 критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, з прийняттям рішення по суті звернення, з урахуванням висновків суду.

В іншій частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства аграрної політики та продовольства України витрати зі сплати судового збору в сумі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 по справі № 440/17669/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу Мінагрополітики залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 року у справі №440/17669/23 - без змін.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а також те, що від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участі, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.10.2023 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Мінагрополітики із заявкою про визначення її як суб`єкта господарювання критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Заявка із копіями підтвердних документів була подана в електронному вигляді із використанням автоматизованої електронної системи - Державний аграрний реєстр /а.с.20, 99/. Подана позивачем заявка була зареєстрована за №U063-95684.

18.10.2023 року ФОП ОСОБА_1 отримала в електронному вигляді відповідь про відхилення заявки з причин не відповідності критеріям програми.

У коментарі вказано, що документи для прийняття рішення про визначення підприємства критично важливим для функціонування економіки подавати відповідно до Порядку та критеріїв визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Порядок бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, а також Порядок та критерії визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час». Відповідно до пункту 1 Порядку та критеріїв визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період встановлено механізм визначення підприємств, установ і організацій, а не ФОП.

Зазначено, що в Мінагрополітики відсутні правові підстави для розгляду звернення та прийняття рішення /а.с.21/.

Позивач не погодилася із відмовою Мінагрополітики у розгляді її заявки про визнання ФОП ОСОБА_1 критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, звернулася до суду із позовом про оскарження даної відмови.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у даній справі відповідач не довів правомірності своїх дій при вирішенні питання про прийняття до розгляду заявки ФОП ОСОБА_1 про визнання її як суб`єкта господарювання критично важливим для функціонування економіки від 11.10.2023 року суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльність Мінагрополітики, яка полягає у не вирішенні питання про відповідність чи невідповідність ФОП ОСОБА_1 критеріям, зазначеним у пункті 2 Порядку та критеріїв №76 та зобов`язання відповідача розглянути заявку позивача про визначення ФОП ОСОБА_1 критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, з прийняттям рішення по суті звернення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 24 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють:

1) в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі якщо це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів;

2) на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі якщо це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень);

3) на підприємствах, в установах і організаціях, які здійснюють виробництво товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань;

4) на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Критерії та порядок, за якими здійснюється визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 25 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порядок та організація бронювання, переліки посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Під час дії воєнного стану бронювання військовозобов`язаних може також здійснюватися за списком військовозобов`язаних, поданим у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку відповідним органом державної влади, іншим державним органом, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією, зазначеними в частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 25 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 №76 «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час» затверджений Порядок та критерії визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (далі Порядок та критерії №76).

Відповідно до п. 1 Порядку та критеріїв №76 ці Порядок та критерії відповідно до Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлюють механізм визначення підприємств, установ і організацій (далі - підприємства), які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, для цілей бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.

Згідно з пунктом 2 Порядку та критеріїв №76 визначення підприємства критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період здійснюється за такими критеріями:

1) загальна сума сплачених податків, зборів, платежів до державного і місцевих бюджетів, крім митних платежів, та сума сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом звітного податкового року перевищує еквівалент 1,5 млн. євро, визначений за середньозваженим офіційним курсом Національного банку за той самий період, що підтверджується довідкою контролюючого органу, в якому на обліку перебуває підприємство;

2) сума надходжень в іноземній валюті, крім кредитів і позик, за звітний податковий рік перевищує еквівалент 32 млн. євро, визначений за середньозваженим офіційним курсом Національного банку за той самий період, що підтверджується довідкою відповідного обслуговуючого банку;

3) підприємство має стратегічне значення для економіки і безпеки держави відповідно до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 р. № 83 (Офіційний вісник України, 2015 р., № 20, ст. 555);

4) підприємство має важливе значення для галузі національної економіки чи задоволення потреб територіальної громади. Критерії, за якими здійснюється визначення підприємства, яке має важливе значення для галузі національної економіки чи задоволення потреб територіальної громади, встановлюються органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами державного управління, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, за сферою їх управління чи галуззю національної економіки або обласною, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, або обласною, Київською та Севастопольською міськими військовими/військово-цивільними адміністраціями (у разі їх утворення) з урахуванням потреб територіальної громади;

5) відсутність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, або витягом з інформаційної системи органів ДПС щодо статусу розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами, засвідченим керівником підприємства;

6) розмір середньої заробітної плати застрахованих осіб-працівників на підприємстві за останній календарний квартал становить не менше розміру середньої заробітної плати у регіоні за IV квартал 2021 р. (відповідно до даних Держстату), що підтверджується довідкою, наданою підприємством;

7) підприємство є резидентом Дія Сіті.

До критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період підприємств належать: спеціалізовані установи ООН, закордонні дипломатичні установи в Україні, представництва донорських установ, виконавці проектів міжнародної технічної допомоги, представництва міжнародних організацій, міжнародні та українські неурядові організації, які реалізують гуманітарні проекти за кошти міжнародних партнерів, згідно з переліком, затвердженим МЗС або Секретаріатом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.4 Порядку та критеріїв №76 визначення підприємства критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період здійснюється центральним органом виконавчої влади, іншим державним органом, органом державного управління, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, за відповідною сферою управління та галуззю національної економіки або обласною, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, або обласною, Київською та Севастопольською міськими військовими/військово-цивільними адміністраціями (у разі їх утворення) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Пунктом 5 Порядку та критеріїв №76 визначено, що з метою визначення підприємства критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період таке підприємство у разі відповідності критеріям, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, звертається до центрального органу виконавчої влади, іншого державного органу, органу державного управління, юрисдикція якого поширюється на всю територію України (за сферою управління чи галуззю національної економіки), або до обласної, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, або обласної, Київської та Севастопольської міських військових/військово-цивільних адміністрацій (у разі їх утворення), на території юрисдикції яких воно розташовано. До звернення додаються копії підтвердних документів, а також інформація про подання підприємством в установленому законодавством порядку податкової звітності за останній календарний квартал, що підтверджується:

копією податкової декларації з відмітками (штампами) контролюючого органу, який отримав податкову декларацію, із зазначенням дати її отримання або

квитанцією про прийняття податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку або

квитанцією контролюючого органу, на який покладено функції щодо результатів перевірки та прийняття пакета звітних документів платників податків, або

поштовим повідомленням з відміткою про вручення контролюючому органу у разі надсилання податкової декларації поштою.

Згідно з п. 6 Порядку та критеріїв №76 орган, зазначений у пункті 5 цього Порядку, до якого надійшло звернення підприємства, зобов`язаний у строк не більше ніж 10 робочих днів з дня його отримання розглянути його на відповідність підприємства критеріям, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, та за результатами розгляду прийняти одне з таких рішень:

про відповідність підприємства критеріям, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, і визначення його критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

про невідповідність підприємства критеріям, зазначеним у пункті 2 цього Порядку.

Таким чином, за результатами розгляду звернення про відповідність підприємства критеріям, зазначеним у пункті 2 Порядку та критеріїв №76, приймається одне з таких рішень: про відповідність підприємства критеріям, зазначеним у пункті 2 цього Порядку або про невідповідність підприємства критеріям, зазначеним у пункті 2 цього Порядку.

З матеріалів справи слідує, що 11.10.2023 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Мінагрополітики із заявкою та копіями підтвердних документів про визначення критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Вказана заявка із копіями підтвердних документів була подана в електронному вигляді із використанням автоматизованої електронної системи «Державний аграрний реєстр».

В обгрунтування таких дій позивач посилається на те, що відповідає вимогам Порядку та критеріїв №76 щодо визначення критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, оскільки має в своєму володінні: ріллі 2 518,3791 га; пасовищ 113,4830, середньооблікова кількість застрахованих осіб 77, з них штатних 71 особа, основним видом діяльності позивача є 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур».

Подана позивачем заявка була зареєстрована за №U063-95684.

18.10.2023 року вказана заявка ФОП ОСОБА_1 була відхилена з причин не відповідності критеріям програми.

У коментарі вказано, що документи для прийняття рішення про визначення підприємства критично важливим для функціонування економіки подавати відповідно до Порядку та критеріїв визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Порядок бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, а також Порядок та критерії визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час». Відповідно до пункту 1 Порядку та критеріїв визначення підприємств, установ і організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період встановлено механізм визначення підприємств, установ і організацій, а не ФОП.

Зазначено, що в Мінагрополітики відсутні правові підстави для розгляду звернення та прийняття рішення.

Отже, Мінагрополітики жодного з передбачених п. 6 Порядку та критеріїв №76 рішень за наслідками розгляду звернення позивача прийнято не було.

Колегія суддів зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення про відповідність чи невідповідність позивача критеріям, зазначеним у пункті 2 Порядку та критеріїв №76, після спливу встановленого законом десятиденного строку розгляду заявки свідчить про те, що Мінагрополітики не прийняв жодного рішення з числа тих, які зобов`язаний прийняти.

Враховуючи, що Мінагрополітики жодного з передбачених п. 6 Порядку та критеріїв №76 рішень прийнято не було, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач допустив протиправну бездіяльність не прийнявши жодного з рішень за наслідками розгляду заявки позивача щодо визначення критично важливим для національної економіки в особливий період у встановлений, Постановою Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023, строк.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявка, подана позивачем в Реєстрі, є заявкою для отримання державної підтримки, а не для отримання статусу критично важливого підприємства колегія суддів до уваги не бере, оскільки з матеріалів справи слідує, що заявка ФОП ОСОБА_1 подана саме для визначення позивача критично важливим і така заявка згідно Реєстру була прийнята.

Доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не враховано, що в сукупності норми Закону і Порядку та критеріїв підтверджують той факт, що сфера дії Положення та критеріїв розповсюджується виключно на юридичних осіб та не поширюється на фізичних осіб підприємців, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з натупного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень може діяти лише на підставі та у спосіб, що передбачений законом.

Однак спосіб дії суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду звернення про відповідність критеріям за якими підприємство визначається критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період врегульований Порядком та критеріями №76, у відповідності до пункті 2 яких передбачено прийняття одного з таких рішень: про відповідність підприємства критеріям, зазначеним у пункті 2 цього Порядку або про невідповідність підприємства критеріям, зазначеним у пункті 2 цього Порядку. При цьому можливість повернення такого звернення без розгляду приписами Порядку та критеріями № 76 не передбачено.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, відповідач допустив протиправну бездіяльність не прийнявши жодного з рішень за наслідками розгляду заявки позивача щодо визначення критично важливим для національної економіки в особливий період у встановлений, Постановою Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023, строк.

Таким чином, враховуючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Мінагрополітики, яка полягає у не вирішенні питання про відповідність чи невідповідність позивача критеріям, зазначеним у пункті 2 Порядку та критеріїв №76 та зобов`язання відповідача розглянути заявку позивача про визначення позивача критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, з прийняттям рішення по суті звернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі відповідач не довів правомірності своїх дій при вирішенні питання про прийняття до розгляду заявки позивача про визнання її як суб`єкта господарювання критично важливим для функціонування економіки від 11.10.2023 року.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи відповідача наведені в апеляційній скарзі щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права колегія суддів до уваги не бере, оскільки відповідно до ч.2 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У даній справі суд першої інстанції дійшов вірних висновків про часткове задоволення позовних вимог.

При цьому відповідач посилається на п. 7 ч. 3 ст. 317 КАСУ за змістом якого порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Колегія суддів вважає такі посилання безпідставними, оскільки справа розглянута за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, які належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, відтак, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерство аграрної політики та продовольства України - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 по справі № 440/17669/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Л.В. Любчич