Справа № 953/40/25
Суддя: Колесник С. А.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/40/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Колесник С.А., за участі секретаря судового засідання Смаль Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП,
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 03.01.2025, визначено головуючого суддю у справі: Колесник С.А.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 06.01.2025 позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП - залишено без руху, позивачу надано строк протягом 10 днів на усунення недоліків позовної заяви.
13.01.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її копія для відповідача.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію ухвали про відкриття провадження у справі Відповідач отримав 15.01.2025.
24.01.2025 року через канцелярію до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 , в якому він просить залучити у якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_1 ).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 24.01.2025клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 - задоволено. Залучено до участі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у якості співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_1 ).
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію ухвали про залучення співвідповідача у справі Відповідачі отримали 30.01.2025.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 04.02.2025 подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позов задовольнити.
Представники ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 в судове засідання не з`явилися, повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявку не повідомили. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_10 не надав суду витребувані матеріали.
Зважаючи на те, що адміністративна справа з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, то суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи у строк, достатній для прибуття до суду для участі в судовому засіданні (ч.3 ст. 126 КАС України).
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.205 КАС України).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
З довідки (взамін військового квитка), виданої ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_1 вбачається, що за медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби в мирний час за ст.22 розкладу хвороб обмежено здатний в військовий час (Наказ МО України 1994 №2)(а.с.9).
Відповідно довідки МСЕК від 19.01.2023 року ОСОБА_1 встановлена 3-я група інвалідності (інвалід з дитинства 3-ї групи, інвалідність встановлена до 01.02.2025 (а.с.10).
Вироком Київського районного суду м.Харкова від 24.11.2024 затверджено угоду про визнання винуватості від 25.11.2024 року, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_1 , за участі захисника Рудоконоги Валентини Михайлівни. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання: - за ч. 1 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; - за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнено від відбування призначеного за даним вироком основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки. Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки. До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 - скасовано. Звільнено ОСОБА_1 з під-варти в залі суду негайно.

Отже, судом достовірно встановлено перебування ОСОБА_1 під вартою в період з 10 вересня 2024 року по 29 листопада 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 майор ОСОБА_2 виніс постанову №21291 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до змісту цієї постанови, 05.11.2024 ОСОБА_1 було направлено повістку №1006495 з вимогою з`явитися 15.11.2024 на 11 годин 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для уточнення даних, проте ОСОБА_1 в призначений день не з`явився.

Своєю бездіяльністю громадянин порушив вимоги абзацу 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзац 3 п. 1 Правил військового облік призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, абзац 2 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП не виявлено, обставиною, що пом`якшують відповідальність відповідно до статті 34 КУпАП визнано щире розкаяння громадянина. Відтак, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Водночас, позивач заперечує факт його належного оповіщення через перебування під вартою.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, надав відповідачу можливість подати відзив на позов та, ураховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України) зобов`язав його надати документи, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови.

Водночас відповідач не надав суду ані відзиву на позов, ані витребуваних документів.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 (докази надсилання повідомлення, її отримання, неотримання, причини неотримання, тощо). Однак жодного доказу щодо належного оповіщення позивача відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідного факту. Натомість позивач відповідну обставину заперечує.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача щодо відсутності доказів його належного оповіщення про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Крім того, суд зазначає, що згідно з оскаржуваною постановою повістка була направлена позивачу для уточнення даних. Однак в оскаржуваній постанові не наведено, які саме дані необхідно було уточнити.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Незважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_10 не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_7 , він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (п.31 постанови Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/22225/21).

З урахуванням статті 139 КАС України та задоволення позову, судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

З постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вбачається, що за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення підлягає застосуванню судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп. станом на 01.01.2025.

Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову №21291 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.02.2025.

Суддя Колесник С.А.