Справа № 560/10168/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10168/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

18 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії ДПС України імені Богдана Хмельницького (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо визначення розміру компенсації ОСОБА_1 вартості за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, без урахування закупівельної вартості такого майна, визначеної станом на 01.01.2024 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.12.2023 №1130-АГ "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації".

Зобов`язано Національну академію Державної прикордонної служби України нарахувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, з застосуванням закупівельної вартості такого майна, визначеної станом на 01.01.2024 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.12.2023 №1130-АГ "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації", та виплатити з урахуванням отриманих сум компенсації.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 наказом ректора ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) від 10.06.2024 № 635-ОС звільнений з військової служби за підпунктом д пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

05.06.2024 позивач подав відповідачу рапорт про виплату у зв`язку із звільненням з військової служби компенсації за неотримане речове майно.

На підставі наказу ректора ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.06.2024 №666-ОС позивачу виплачена грошова компенсація вартості неотриманого речового майна в сумі 79827,39 грн, розмір якої визначений у довідці про вартість речового майна, що належить до видачі №26 від 11.06.2024.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Правовідносини щодо речового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане

Порядок грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначає Порядок №178.

Пунктом 3 Порядку №178 передбачено, зокрема, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби.

За змістом пункту 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Згідно з пунктом 5 Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Порядок речового забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб Держприкордонслужби визначає Інструкція №1132.

Пунктом 10 Інструкції №1132 передбачено, що нарахування грошової компенсації військовослужбовцям під час їхнього звільнення з військової служби в запас, відставку або загибелі (смерті), за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби».

Таким чином розмір грошової компенсації військовослужбовцям за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, визначається, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Адміністрацією Держприкордонслужби станом на 1 січня поточного року пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби».

Наказом від 22.12.2023 №1130-АГ "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахуванням грошової компенсації" з метою доведення вартості предметів речового майна для проведення розрахунків грошової компенсації замість належних до видачі предметів речового майна станом на 1 січня 2024 року Адміністрація Держприкордонслужби затвердила розрахунок закупівельної вартості предметів речового майна, належних до видачі за речове майно, відповідно до норм забезпечення під час звільнення, загибелі (смерті) військовослужбовця Державної прикордонної служби України.

Дослідивши довідку №26 від 11.06.2024 про вартість речового майна, що належить до видачі позивачу, яка слугувала підставою для виплати позивачу компенсації вартості неотриманого речового майна в сумі 79827,39 грн, суд встановив, що вартість за одиницю речового майна, вказана у цій довідці, не відповідає закупівельній вартості предметів речового майна станом на 1 січня 2024 року (року звільнення позивача з військової служби), затвердженій наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 22.12.2023 №1130-АГ.

Отже, зазначена довідка складена з порушенням наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 22.12.2023 №1130-АГ. Зазначену обставину відповідач не заперечив та не спростував.

Тому, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо визначення позивачу компенсації вартості за неотримане речове майно, виходячи із закупівельної вартості такого майна визначеної станом на 01.01.2024 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.12.2023 №1130-АГ "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації".

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо протиправного застосування відповідачем для нарахування позивачу компенсації за неотримане речове майно пункту 10 Інструкції №1132, яким передбачено, що нарахування грошової компенсації військовослужбовцям за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач вказує, що пункт 10 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.10.2016 № 1132, суперечить Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку № 178, а вказане Міністерство не уповноважене встановлювати порядок виплати компенсації за неотримане речове майно.

Однак, саме на Міністерство внутрішніх справ України, яке відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики, зокрема, у сфері захисту державного кордону, статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Положенням про Міністерство надані повноваження щодо регулювання норм та термінів речового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України.

Отже, з урахуваннями приписів статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовцям Держприкордонслужби визначається Кабінетом Міністрів України, а норми і терміни речового забезпечення - Міністерством внутрішніх справ України.

Тому, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача щодо нарахування компенсації за неотримане речове майно без застосування пункту 10 Інструкції №1132, яким передбачено, що нарахування грошової компенсації військовослужбовцям за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно здійснюється пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби є безпідставними.

Під час судового розгляду справи відповідач не довів правомірність визначення розміру компенсації позивачу вартості за неотримане речове майно без урахування закупівельної вартості такого майна, визначеної станом на 01.01.2024 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22.12.2023 №1130-АГ "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.