Справа № 420/38825/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними накази та зобов`язати вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 16.12.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28 листопада 2024 року №3016 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області», від 09 грудня 2024 року №1947 о/с, яким капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, з 09 грудня 2024 року звільнено зі служби за п.6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України);

2. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з 09 грудня 2024 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі №420/18087/21 ОСОБА_1 було поновлено наказом ГУНП в Одеській області від 17 квітня 2024 року №554 о/с з 25 вересня 2021 року на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 17 квітня 2024 року надав рапорт на ім`я начальника ГУНП в Одеській області, у якому просив звільнити його від виконання службових обов`язків із зберіганням місця роботи та посади у зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації. Однак після поновлення ОСОБА_1 ГУНП в Одеській області повторно звільнило ОСОБА_1 зі служби в поліції наказом ГУНП в Одеській області від 19 квітня 2024 року №566 о/с. Таке звільнення ОСОБА_1 вважав протиправним, оскільки його призов на військову службу був наслідком саме незаконного звільнення зі служби в поліції, тому звернувся з позовом до Одеського окружного адміністративного суду, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 19 квітня 2024 року №566 о/с «По особовому складу», яким капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з 19 квітня 2024 року звільнено зі служби за п.8 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій). Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі №420/13912/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби задоволено. 04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 прибув до відповідача та був ознайомлений з наказом про поновлення. ОСОБА_1 отримав наказ начальника ГУНП в Одеській області від 28 листопада 2024 року №3016 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області», згідно п.1 якого за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в грубому порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частині третьої статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18, частини першої статті 64, частини першої статті 66 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580- VIII, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893 до капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби. В подальшому ОСОБА_1 отримав копію наказу ГУНП в Одеській області від 09 грудня 2024 року №1947 о/с, згідно якого капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України). ОСОБА_1 вважає, що навіть зміст зазначених наказів ГУНП в Одеській області свідчить про їх незаконність, порушення вимог діючого законодавства.

18.12.2024 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними накази та зобов`язати вчинити певні дії; ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано у відповідача докази по справі.

03.01.2025 від представника відповідача до суду (вхід.№ЕС/1101/25) надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ГУНП в Одеській області, ознайомившись зі змістом та вимогами адміністративного позову ОСОБА_1 , позовних вимог не визнає, вважає вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню,

З покликанням на фактичні обставини справи, у відзиві зазначено, що за результатами службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_2 вчинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18, частини першої статті 64, частини першої статті 66 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань НПУ, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 року, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України, особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, не сприянні керівникові у дотриманні службової дисципліни, не повідомленні керівнику про обставини, які унеможливлюють його подальшу службу в поліції, безпідставній відсутності на службі з 01.10.2024, не сприянні проведенню службового розслідування, зайняття іншим оплачуваним видом діяльності, під час проходження служби в поліції.

Як зазначено у відзиві, ОСОБА_3 , проходячи військову службу отримує грошове забезпечення у спосіб та порядок встановлений Законом. Таким чином, як стверджує відповідач, встановлено, що капітан поліції ОСОБА_2 під час проходження служби в Національній поліції України займається іншою оплачуваною діяльністю, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Відповідач вважає необґрунтованим покликання позивача на приписи статтею 119 КЗпП України, оскільки вказана норма права та в цілому посилання на положення КЗпП України, є невірними та такими, що не можуть бути застосовані до даних правовідносин. У відзиві зазначено, що КЗпП України не є тим нормативно-правовим актом, який регулює порядок проходження служби в Національній поліції України.

На думку відповідача, доводи ОСОБА_4 , щодо необхідності застосування до даних правовідносин положень КЗпП України є нікчемними.

У відзиві також вказано, що враховуючи вимоги частини 1 статті 66 Закону 580-VIII в тому числі, відповідачем прийнято наказ ГУНП в Одеській області № 566 о/с від 19.04.2024 року, яким ОСОБА_4 , звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 8 частини 1 статті 77 Закону 580-VIII. (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій). Таке рішення було прийнято, у зв`язку із тим, що на момент поновлення ОСОБА_4 , в органах поліції у квітні 2024 року, останній фактично проходив військову службу (за яку отримував грошове забезпечення), з метою не порушення вимог діючого законодавства України та беручи до уваги, що ОСОБА_5 , будь-яких заходів по усуненню встановлених Законом 580-VIII обмежень не вживав прийнято наказ № 566 о/с від 19.04.2024 року.

Як зазначено у відзиві, відповідач врахував, той факт, якщо ОСОБА_5 , ніяких заходів по усуненню обмежень не вживав, відповідно надав пріоритет військовій службі. Тим більше в квітні 2024 року, що і не заперечує ОСОБА_5 , в своєму поясненні на аркуші 3, Головним управлінням останньому наголошувалась увага на положеннях статті 66 Закону України 580-VIII. Про вимоги статті 66 Закону також повідомлялось ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідач ГУНП в Одеській області на виконання вимог постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2024 по справі № 420/18087/21 поновив на службі раніше звільненого ОСОБА_6 до уваги положення частини 1 статті 325 КАС України. Підпунктом 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» визначено, що за результатами службових розслідувань за випадками безпідставної відсутності на робочому місці (на службі) більше ніж добу застосовується до винних найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції.

У відзиві вказано, що з урахуванням викладеного, капітан поліції ОСОБА_2 , своїми діями, пов`язаними порушеннями службової дисципліни, дискредитував звання поліцейського. Дискредитація за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Також капітан ОСОБА_2 , в порушення вимог пунктів 2, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», про допущенні ним порушення службової дисципліни підполковнику поліції ОСОБА_7 не доповів. На думку відповідача, причинами та умовами які призвели до вчинення капітаном поліції ОСОБА_8 порушень службової дисципліни є особиста недисциплінованість та нехтування своїми посадовими обов`язками з боку останнім.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

03.01.2025 до суду надійшло клопотання (вхід.№ЕС/1117/25) представника відповідача про розгляд справи у порядку загального провадження в порядку загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 07.01.2025 відмовлено у задоволенні клопотання (вхід.№ЕС/1117/25 від 03.01.2025) представника відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

09.01.2025 (вхід.№ ЕС/2667/25) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 з листопада 2015 року проходив службу в поліції, а з березня 2021 року на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області.

23 вересня 2021 року наказом ГУНП в Одеській області №1521 о/с (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи таке звільнення протиправним ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом за захистом своїх порушених прав, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 25 серпня 2021 року №1894 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 23 вересня 2021 року №1524 о/с по особовому складу, яким звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 ;

- вважати вимушеним прогул, у зв`язку з виданням наказу від 23 вересня 2021 року №1524 о/с, зобов`язати відповідача виплатити відповідне грошове утримання з моменту підписання вказаного наказу до моменту винесення відповідного судового рішення;

- поновити на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області капітана поліції Сеника Олександра Вікторовича або надати йому рівнозначну посаду в ГУНП в Одеській області з моменту фактичного звільнення з 24 вересня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі №420/18087/21 у задоволені позову відмовлено.

На підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України та з 01 квітня 2022 року зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління СТО « ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всі види забезпечення, вважається таким, що з 01 квітня 2022 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою, з 01 квітня 2022 року зарахований на продовольче забезпечення при військовій частині НОМЕР_2 .

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а саме: рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року у справі №420/18087/21 скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_1 , задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 25 серпня 2021 року №1894 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників ГУ НП в Одеській області. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 23 вересня 2021 року №1521 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 24 вересня 2021 року капітана поліції ОСОБА_1 , заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- поновлено капітана поліції ОСОБА_1 з 25 вересня 2021 року на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, а у разі неможливості поновлення на вказаній посаді, надати капітану поліції ОСОБА_1 рівнозначну посаду в ГУНП в Одеській області;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 25 вересня 2021 року до 31 березня 2022 року включно) 86 765,76 грн. (вісімдесят шість тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень 76 коп.) з відрахуванням усіх обов`язкових податків та платежів;

- у задоволені позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 01 квітня 2022 року відмовлено;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати - сплачений судовий збір в сумі 1 816 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Одеській області;

- встановлено судовий контроль за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області у строк до 17 квітня 2024 року подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі №420/18087/21.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі №420/18087/21 ОСОБА_1 було поновлено наказом ГУНП в Одеській області від 17 квітня 2024 року №554 о/с з 25 вересня 2021 року на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 17 квітня 2024 року надав рапорт на ім`я начальника ГУНП в Одеській області, у якому просив звільнити його від виконання службових обов`язків із зберіганням місця роботи та посади в зв`язку з призовом по мобілізації.

Наказом ГУНП в Одеській області від 19 квітня 2024 року №566 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до іншого міністерства і відомства, а саме: призову останнього на службу у Збройні Сили України.

Вважаючи вищезазначений наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом по справі № 420/13912/24.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 року по справі № 420/13912/24, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 19 квітня 2024 року №566 о/с «По особовому складу», яким капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, з 19 квітня 2024 року звільнено зі служби за п.8 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій), зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з 20 квітня 2024 року, допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з 20 квітня 2024 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 01.10.2024 № 1622 о/с на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі № 420/13912/24 капітана поліції ОСОБА_9 поновлено на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області з 20.04.2024.

З наданого до суду рапорту начальника СКЗ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції М.Кухарчука від 05.10.2024 судом встановлено, що 01.10.2024 ним було здійснено телефонний дзвінок на телефонний номер +3 НОМЕР_3 , капітана поліції ОСОБА_9 , заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, з метою інформування останнього щодо видання наказу про його поновлення та з`ясування обставин неприбуття його на службу до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області.

В рапорті зазначено, що з його слів стало відомо, що він проходить службу в Збройних силах України з місцем дислокації у м. Миколаєві військова частина НОМЕР_4 . Також він повідомив що витяг з наказу ГУНП в Одеській області від 01.10.2024 № 1622 о/с він отримав і знає що він поновлений на службі Роздільнянському РВП ГУНП в Одеській області.

11.10.2024 на адресу керівника Роздільнянського РВП ГУНП в області надійшла доповідна записка капітана поліції ОСОБА_10 , начальника CКЗ Роздільнянського РВП ГУНП в області вн. № 67/1911-вн, в якій зазначено, що на виконання вимог рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі № 420/13912/24, наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 01 жовтня 2024 року № 1622 о/с було поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Проте, останній з 01 жовтня 2024 року до теперішнього часу до виконання службових обов`язків не приступив, про що нами щоденно складаються акти про його не вихід на службу.

22.10.2024 у зв`язку із надходженням вищевказаної доповідної записки, керуючись вимогами ст. ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», Роздільнянським районним відділом поліції Головного управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №376 про призначення службового розслідування.

З наданої до суду довідки №724/111/832 від 01.11.2024, яка видана військовою частиною НОМЕР_4 судом встановлено, що капітан ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізаціє у військовій частині НОМЕР_4 .

05.11.2024 Роздільнянським районним відділом поліції Головного управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №397 про продовження терміну службового розслідування відповідно до якого термін службового розслідування призначеного наказом №376 продовжено до 19.11.2024.

Разом із відзивом відповідачем надано до суду, зокрема, акти невиходу на роботу позивача, які складені комісією РВП ГУНП в Одеській області, а саме: від 01.10.2024 № 67/1821-вн, від 02.10.2024 № 67/1823-вн, від 03.10.2024 № 67/1840-вн, від 04.10.2024 № 67/1855-вн, від 05.10.2024 № 67/1873-вн, від 07.10.2024 № 67/1876-вн, від 08.10.2024 № 67/1877-вн, від 09.10.2024 № 67/1884-вн, від 10.10.2024 № 67/1889-вн, від 11.10.2024 № 67/1895-вн, від 12.10.2024 № 67/1913-вн, від 14.10.2024 № 67/1914-вн, від15.10.2024 № 67/1919-вн, від 16.10.2024 № 67/1933-вн, від 17.10.2024 № 67/1937-вн, від 18.10.2024 № 67/1944-вн, від 19.10.2024 № 67/1949-вн, від 21.10.2024 № 67/1950-вн, від 22.10.2024 № 67/1958-вн, від 23.10.2024 № 67/1963-вн, від 24.10.2024 №67/1968-вн, від 25.10.2024 № 67/1973-вн, від 26.10.2024 № 67/1984-вн, від 28.10.2024 № 67/1985-вн, від 29.10.2024 № 67/2003-вн, від 30.10.2024 № 67/2009-вн, від 31.10.2024 № 67/2012-вн, від 01.11.2024 № 67/2017-вн, від 02.11.2024 № 67/2038-вн, від 04.11.2024 № 67/2040-вн, від 05.11.2024 № 67/2045-вн, від 06.11.2024 № 67/2058-вн, від 07.11.2024 № 67/2061-вн, від 08.11.2024 № 67/2071-вн, від 09.11.2024 № 67/2086-вн, від 11.11.2024 № 67/2088-вн, від 12.11.2024 № 67/2125-вн, від 13.11.2024 № 67/2128-вн, від 14.11.2024 № 67/2138-вн, від 15.11.2024 № 67/2189-вн, від 16.11.2024 № 67/2205-вн, від 18.11.2024 № 67/2208-вн, від 19.11.2024 № 67/2215-вн.

Під час дисциплінарного провадження позивачем було надано пояснення, в яких, зокрема, вказано, що 31.03.2022 він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України для мобілізації у Збройні Сили України. 01.04.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2022 №9 його було призначено на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роди військової частини НОМЕР_1 відповідно до мобілізаційного плану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в України». 16.04.2024 позивачу подзвонив начальник СКЗ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_11 (тел ) та повідомив що до Роздільнянського РВП ГУНП Одеської області надійшла постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі № 420/18087/21 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського відділу поліції ГУНП в Одеській області з 25 вересня 2021 року. Після чого позивач повідомив йому що на даний час він несе службу у Збройних Силах України, а саме у військовій частини НОМЕР_1 згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в України». ОСОБА_11 сказав, щоб позивач йому скинув фотографії військового квитка та трудової книжки також він попросив, щоб позивач надав йому інформацію щодо юридичного адресу військової частини для того, щоб вони могли надати запит для підтвердження того, що ОСОБА_1 несе службу в Збройних Силах України за мобілізацією.

У поясненнях позивач також зазначив, що всі вищевказані документи він надав. Також в телефонному режимі позивачу повідомлено, що 17.04.2024 ОСОБА_1 потрібно з`явитися до дівчини на ім`я ОСОБА_12 (тел. НОМЕР_5 ), яка на той час працювала у відділі кадрів ГУНП в Одеській області, а саме в кабінеті №206, для ознайомлення з наказом та передати їй трудову книжку. 17.04.2024 позивач прибув до вказаного працівника поліції на ім`я ОСОБА_12 , яка повідомила, що згідно наказу начальника ГУНП в Одеській області №554 о/с від 17.04.2024, на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі № 420/18087/21 позивача було поновлено на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського відділу поліції ГУНП в Одеській області з 25 вересня 2021 року. Після цього ОСОБА_1 поставив підпис про ознайомлення з наказом та повідомив, що на даний час несе службу у Збройних Силах України за мобілізацією надавши їй оригінал витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №9.

Також, вказано у поясненнях, позивач написав рапорт, який зареєстрований в УДЗ ГУНП в Одеській області вх. 4046 від 17.04.2024 на ім`я начальника ГУНП в Одеській області, в якому просив з 01.04.2022, увільнити його від службових обов`язків на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, із збереження місця роботи та посади, у зв`язку з проходженням ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в України», до його фактичного звільнення з Збройних Сил України.

Дисциплінарною комісією Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції B Одеській області у складі голови заступника начальника відділу поліції з превентивно діяльності Роздільнянського РВП ГУНП в області капітана поліції О. Римарчика, членів комісії: заступника начальника відділу правового забезпечення ГУНП в області підполковника поліції С. Лисого, старшого інспектора відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП в області капітана поліції ОСОБА_13 , начальника сектору кадрового забезпечення Роздільнянського РВП ГУНП в області капітана поліції ОСОБА_10 та інспектора відділу запобігання корупції ГУНП в області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 , проведено службове розслідування у формі письмового провадження, за результатами якого 19.11.2024 складено висновок.

Даний висновок затверджено начальником Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області полковником поліції ОСОБА_15 19.11.2024.

Так, під час службового розслідування встановлено, що 11.10.2024 на адресу керівника Роздільнянського РВП ГУНП в області надійшла доповідна записка капітана поліції ОСОБА_10 , начальника CКЗ Роздільнянського РВП ГУНП в області вн. № 67/1911-вн, щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Роздільнянського РВП ГУНП в області, а саме заступником начальника слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в області капітаном поліції ОСОБА_16 , що виразилось у безпідставній відсутності на службі з 01.10.2024 по теперішний час, а також для вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього. Попередньо було встановлено, що капітана поліції ОСОБА_9 наказом ГУНП в області від 01.10.2024 № 1622 о/с поновлено на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області з 20.04.2024, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі № 420/13912/24. Лист УКЗ ГУНП в області від 01.10.2024 № 9/12752 з інформацією щодо поновлення капітана поліції ОСОБА_9 , було направлено з використання засобів мобільного зв`язку на месенджер НОМЕР_6 , та на його домашню адресу. Крім того, він прибув 05.10.2024 особисто до УКЗ ГУНП в Одеській області до кабінету № 206 де ознайомився та отримав витяг з наказу ГУНП в області від 01.10.2024 № 1622 о/с. Копія зазначеного листа долучена до матеріалів службового розслідування.

Комісією встановлено, що 01.10.2024 капітаном поліції ОСОБА_17 в присутності підполковника поліції ОСОБА_18 , начальника сектору логістики Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області було здійснено телефонний дзвінок за № НОМЕР_7 , яким користується капітан поліції ОСОБА_2 , з метою інформування останнього, щодо видання наказу Головного управління про його поновлення та з`ясування обставин неприбуття його на службу до Роздільнянського РВП ГУНП в області. Зі слів капітана поліції ОСОБА_9 , в телефонному режимі, стало відомо, що він проходить службу в Збройних силах України з місцем дислокації у АДРЕСА_1 (військова частина НОМЕР_4 ). Також він повідомив, що витяг з наказу ГУНП в області від 01.10.2024 № 1622 о/с він отримав власноручно прибувши особисто до УКЗ ГУНП в Одеській області до кабінету № 206, і знає, що він поновлений на службі в Роздільнянському РВП ГУНП в області.

Так, у висновку вказано, що починаючи з 01.10.2024, капітан поліції ОСОБА_2 на службу не вийшов, у зв`язку з чим були складені акти про його відсутність на службі від 01.10.2024 № 67/1821-вн, від 02.10.2024 № 67/1823-вн, від 03.10.2024 № 67/1840-вн, від 04.10.2024 № 67/1855-вн, від 05.10.2024 № 67/1873-вн, від 07.10.2024 № 67/1876-вн, від 08.10.2024 № 67/1877-вн, від 09.10.2024 № 67/1884-вн, від 10.10.2024 № 67/1889-вн, від 11.10.2024 № 67/1895-вн, від 12.10.2024 № 67/1913-вн, від 14.10.2024 № 67/1914-вн, від15.10.2024 № 67/1919-вн, від 16.10.2024 № 67/1933-вн, від 17.10.2024 № 67/1937-вн, від 18.10.2024 № 67/1944-вн, від 19.10.2024 № 67/1949-вн, від 21.10.2024 № 67/1950-вн, від 22.10.2024 № 67/1958-вн, від 23.10.2024 № 67/1963-вн, від 24.10.2024 №67/1968-вн, від 25.10.2024 № 67/1973-вн, від 26.10.2024 № 67/1984-вн, від 28.10.2024 № 67/1985-вн, від 29.10.2024 № 67/2003-вн, від 30.10.2024 № 67/2009-вн, від 31.10.2024 № 67/2012-вн, від 01.11.2024 № 67/2017-вн, від 02.11.2024 № 67/2038-вн, від 04.11.2024 № 67/2040-вн, від 05.11.2024 № 67/2045-вн, від 06.11.2024 № 67/2058-вн, від 07.11.2024 № 67/2061-вн, від 08.11.2024 № 67/2071-вн, від 09.11.2024 № 67/2086-вн, від 11.11.2024 № 67/2088-вн, від 12.11.2024 № 67/2125-вн, від 13.11.2024 № 67/2128-вн, від 14.11.2024 № 67/2138-вн, від 15.11.2024 № 67/2189-вн, від 16.11.2024 № 67/2205-вн, від 18.11.2024 № 67/2208-вн, від 19.11.2024 № 67/2215-вн.

Як зазначено у висновку, з метою з`ясування обставин невиходу на службу капітана поліції ОСОБА_9 , в ході службового розслідування дисциплінарною комісією було надіслано запит від 23.10.2024 за вих. № 67/13592 до ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» із проханням повідомити чи звертався капітан поліції ОСОБА_2 за медичною допомогою до вказаної медичної установи у період з 01.10.2024. На вищевказаний запит дисциплінарної комісії 30.10.2024 надійшла відповідь вих № 33/36-408 від 29.10.2024, згідно з якою встановлено, що капітан поліції ОСОБА_2 за медичною допомогою у зазначений період до ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» не звертався.

Також дисциплінарною комісією було направлено запит від 04.11.2024 № 67/2043-вн до сектору документального забезпечення Роздільнянського РВП ГУНП в області, з метою отримання інформації стосовно капітана поліції ОСОБА_9 , чи звертався він із заявами або рапортами, щодо проходження служби або скаргами у 2024 році. На вказаний запит дисциплінарної комісії 05.11.2024 надійшла відповідь вих № 672055- вн від 05.11.2024, згідно з якою встановлено, що капітан поліції ОСОБА_2 до сектору документального забезпечення Роздільнянського РВП ГУНП в області не звертався.

Під час службового розслідування було з`ясовано, що раніше було направлено службовий лист Роздільнянського РВП ГУНП в області від 09.10.2024 № 67/13179 до УФЗБО ГУНП в області з повідомлення про те, що відповідно до наказу ГУНП в області 01.10.2024 № 1622 о/с капітана поліції ОСОБА_9 поновлено на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в області з 20.04.2024. Про те останній до виконання обов`язків не приступив.

Також, дисциплінарною комісією було направлено запит від 04.11.2024 № 67/14203 до УФЗБО ГУНП в області, щодо надання інформації стосовно капітана поліції ОСОБА_9 , а саме чи нараховувалась та виплачувалось йому грошове забезпечення з моменту видання наказу ГУНП в Одеській області 01.10.2024 № 1622 о/с. На відповідний запит дисциплінарної комісії 06.11.2024 надійшла відповідь вих № 14/2038 від 06.11.2024, згідно якої повідомлено що ОСОБА_19 нараховувалось грошове забезпечення починаючи з часу його поновлення на службі (з 01.10.2024). Також, у відповіді зазначено, що у зв`язку надходженням до УФЗБО ГУНП в області листа Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 09.10.2024 № 67/13179 щодо невиходу капітана поліції ОСОБА_9 на службу, виплату йому грошового забезпечення було припинено.

В ході службового розслідування дисциплінарною комісією було надіслано запит від 23.10.2024 за вих. № 67/13594 до ІНФОРМАЦІЯ_3 із проханням повідомити чи проходить військову службу ОСОБА_2 . На відповідний запит дисциплінарної комісії 28.10.2024 надійшла відповідь вих № 3/7978 від 28.10.2024, згідно з якою встановлено, що на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 31.03.2022 № 162 «Про проведення призову резервістів та військово зобов`язаних на військову службу під час проведення мобілізації» молодший лейтенант Збройних сил України ОСОБА_1 , з 31.03.2022 направлений для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації до складу військової частини НОМЕР_1 .

Як вказано у висновку службового розслідування, дисциплінарною комісією надіслано листа командирові військової частини НОМЕР_4 від 31.10.2024 № 67/14025, щодо забезпечення прибуття ОСОБА_9 до Роздільнянського РВП ГУНП в області для надання пояснення за вказаними обставинами, а також щодо надання дисциплінарній комісії довідки про місце несення служби останнього. В свою чергу капітан поліції ОСОБА_2 телефонним зв`язком 30.10.2024 повідомив члена дисциплінарної комісії - капітана поліції ОСОБА_10 про неможливість прибути в зазначений в листі термін та передав особисте пояснення та довідку про місце несення служби поштовим зв`язком. Вказані матеріали надійшли до Роздільнянського РВП ГУНП в області 13.11.2024 за вх. № 8537 та були долучені до матеріалів службового розслідування. В своєму пояснені ОСОБА_2 з даного приводу вказав, що 31.03.2022 він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України для мобілізації у Збройні Сили України. 01.04.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2022 № 9 його було призначено на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роди військової частини НОМЕР_1 відповідно до мобілізаційного плану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в України». 01.10.2024 йому зателефонував капітан поліції ОСОБА_11 та повідомив, що згідно наказу начальника ГУНП в області № 1622 о/с від 01.10.2024 його було поновлено на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 20.04.2024, а також про те, що він повинен з`явитися до дівчини на ім`я ОСОБА_20 (тел. № НОМЕР_8 ), яка працює у відділі кадрів ГУНП в Одеській області, а саме в кабінет № 206, для ознайомлення з наказом та надання трудової книжки. Так, 04.10.2024 опитаний прибув до вищевказаного кабінету та був ознайомлений з наказом про поновлення на посаді. В подальшому він надав своє посвідчення офіцера серії НОМЕР_9 , в якому зазначено, що по теперішній час несе службу у Збройних силах України на посаді офіцера цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_4 , завірені належним чином копії військового квитка та передав їй трудову книжку. Також опитаний вказує, що за допомогою месенджеру, він надав вказаній дівчині витяг з наказу № 192 від 03.07.2024, про проходження їм військової служби. Як вказує опитаний, згідно листа який надійшов командиру військової частини НОМЕР_4 зв вхід. 9/12927 від 08.10.2024, останнього було проінформовано, що згідно наказу начальника ГУНП в області від 01.10.2024 № 1622 о/с опитаного було поновлено на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з 20.04.2024. Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що 31.10.2024 йому телефонував капітан поліції ОСОБА_11 та повідомив, що згідно наказу т. в. о. начальника Роздільнянського РВП ГУНП в області від 22.10.2024 № 376, було призначено службове розслідування на підставі доповідної записки капітана поліції ОСОБА_10 , начальника СКЗ Роздільнянського РВП ГУНП в області, за фактом відсутності опитаного на робочому місті з 01.10.2024. 15.11.2024 близько 12:00 год. капітаном поліції ОСОБА_17 , начальником СКЗ Роздільнянського РВП ГУНП в області з власного мобільного телефону НОМЕР_10 було здійснено телефонний дзвінок на телефонний номер +3 НОМЕР_3 , капітану поліції ОСОБА_19 , заступнику начальника слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, з метою надання повної відповіді на поставленні додаткові запитання по факту його не виходу на службу до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області. До цього на його телефонний номер +3 НОМЕР_3 на месенджер WhatsApp було направлено сканований лист вих. № 67/15361 від 14.11.2024 з додатковими запитаннями за вище зазначеним фактом. Під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , йому було наголошено, щодо написання відповідного пояснення. Проте, останній категорично відмовився надавати будь-які пояснення по додатковим запитанням, зіславшись на те, що він раніше в своєму поясненні вказав всі обставини та додати йому нічого. Також він повідомив капітана поліції ОСОБА_10 , що він знаходиться на службі у Збройних силах України та виконує бойові завдання, тому із зазначеними питаннями до нього більше не звертатися. Чим проявив нещирість, такими діями не сприяв проведенню службового розслідування. Що є порушенням частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань НПУ, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 року. Зазначена розмова була задокументована в рапорті ОСОБА_10 від 15.11.2024 67/2204-вн.

Також, у висновку зазначено, що відповідно до штатного розпису, капітан поліції ОСОБА_2 безпосередньо підпорядковується підполковнику поліції ОСОБА_7 , заступнику начальника відділу поліції - начальника СВ Роздільнянського РВП ГУНП в області. Під час службового розслідування було опитано підполковника поліції ОСОБА_7 , яка пояснила, що в жовтні місяці поточного року до Роздільнянського РВП ГУНП в області надійшов наказ ГУНП в області від 01.10.2024 № 1622 о/с щодо поновлення капітана поліції ОСОБА_9 на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в області на підставі рішення Одеського адміністративного суду з 20.04.2024. Проте з 01.10.2024 ОСОБА_2 на службу не вийшов, про причини неприбуття її не повідомляв, та по теперішній час на службу не з`явився. Також в своєму пояснені вона вказала, що дізнавшись про призначення ОСОБА_9 вона на нього, як на свого заступника розраховувала та відповідно планувала роботу (слідчі заходи, тощо) враховуючи ці обставини.

Під час службового розслідування встановлено, що капітан поліції ОСОБА_2 під час проходження служби в Національній поліції України займається іншою оплачуваною діяльністю, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

У висновку вказано, що капітан поліції ОСОБА_2 , своїми діями, пов`язаними порушеннями службової дисципліни, дискредитував звання поліцейського. Дискредитація за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Також капітан, зазначено у висновку, ОСОБА_2 , в порушення вимог пунктів 2, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», про допущенні ним порушення службової дисципліни підполковнику поліції ОСОБА_7 не доповів.

Отже, на підставі викладеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_2 вчинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18, частини першої статті 64, частини першої статті 66 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань НПУ, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України, особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, не сприянні керівникові у дотриманні службової дисципліни, не повідомленні керівнику про обставини, які унеможливлюють його подальшу службу в поліції, безпідставній відсутності на службі з 01.10.2024, не сприянні проведенню службового розслідування, зайняття іншим оплачуваним видом діяльності, під час проходження служби в поліції.

Комісія вважала, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18, частини першої статті 64, частини першої статті 66 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 № 580-VIII, частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань НПУ, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 до капітана поліції ОСОБА_21 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського РВП ГУНП в області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

28.11.2024 Головним управлінням Національної поліції України в Одеській області прийнято наказ №3016, п.1 якого за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в грубому порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини третьої статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18, частини першої статті 64, частини першої статті 66 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 № 580-VIII. пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у національній поліції України. затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 до капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції

На підставі наказу №3016 від 28.11.2024 Головним управлінням Національної поліції України в Одеській області прийнято наказ №1947 о/с від 09.12.2024 (по особовому складу), яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, 09 грудня 2024 року,.

Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню накази Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28 листопада 2024 року №3016 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області», від 09 грудня 2024 року №1947 о/с, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам, згідно ст. 43 Конституції України, гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580).

Згідно ст. 3 вказаного Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 18 Закону №580 регламентує основні обов`язки поліцейських, серед яких, зокрема, 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

За приписами ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регламентується нормами Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут).

Так, службова дисципліна, в розумінні Дисциплінарного статуту, є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з п. 1, 2, 4, 5, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

- вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

- сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

В свою чергу дисциплінарним проступком згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Нормами ч. 3 передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Аналогічні приписи викладені і у частині 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань НПУ, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 року.

Так, частиною 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань НПУ, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Частинами 1-8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з ч.9 ст. 19 Дисциплінарного статуту за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Як вже встановлено судом, підставою для прийняття оскаржуваних наказів були висновки відповідача порушення позивачем вимог пунктів 1, 2, 4, 5, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 18, частини першої статті 64, частини першої статті 66 Закону України «Про Національну поліцію України» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань НПУ, затвердженого наказом МВС України № 893 від 07.11.2018 року, які полягають:

- в особистій недисциплінованості;

- умисному недотриманні законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції;

- порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України, особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського;

- не сприянні керівникові у дотриманні службової дисципліни;

- не повідомленні керівнику про обставини, які унеможливлюють його подальшу службу в поліції;

- безпідставній відсутності на службі з 01.10.2024;

- не сприянні проведенню службового розслідування;

- зайнятті іншим оплачуваним видом діяльності, під час проходження служби в поліції.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 був призваний на військову службу на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, а тому на нього поширювалися гарантії, передбачені ст.119 КЗпП України.

Нормами ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.

Вказане кореспондується також з положеннями ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232- XII (далі Закон №2232).

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ст.2 Закону №2232, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Приймаючи оскаржувані накази відповідачі фактично застосовують до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 виконує свій конституційний обов`язок, передбачений ст.65 Конституції України.

Сторонами не заперечується відсутність позивача на роботі, зокрема, 01.10.2024 року.

В той же час, зважаючи на те, що позивач проходить військову службу у нього фактично відсутня можливість приступити до виконання своїх обов`язків як поліцейського.

Правові підстави для звільнення з військової служби визначені у ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній станом на дату прийняття відповідачем оскаржуваних наказів) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:2) під час дії воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я:

на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

В переліку підстав для звільнення з військової служби відсутня вказівка на прийняття/поновлення/проходження такою особою служби в органах національної поліції.

В той же час, за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовець може бути притягнений до кримінальної відповідальності відповідно до си.407 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи дану справу, суд враховує, що відповідачу було достеменно відомо про проходження позивачем військової служби. Прийняття позивача на військову службу відбулося в період, коли наказ про його звільнення ще не був скасований в судовому порядку.

Крім того, ОСОБА_1 17 квітня 2024 року надав рапорт на ім`я начальника ГУНП в Одеській області, у якому просив звільнити його від виконання службових обов`язків із зберіганням місця роботи та посади в зв`язку з призовом по мобілізації.

В той же час, вимоги позивача у зазначеному рапорті відповідачем виконані не були, а натомість після прийняття рішення по справі № 420/13912/24 позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення за порушення суть якого фактично зводиться до того, що позивач проходить військову службу.

Суд зазначає, що приймаючи 23.07.2024 рішення по справі № 420/13912/24 судом було зазначено таке:

«Відповідно до ч.2 ст.39 Закону №2322, громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 КЗпП України, а також ч.1 ст.53 і ч.2 ст.57 Закону України «Про освіту», ч.2 ст.44, ч.1 ст.54 і ч.3 ст.63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», ч.2 ст.46 Закону України «Про вищу освіту».

Нормами Закону не врегульовано порядок збереження робочого місця за поліцейським, що призваний на військову службу під час мобілізації. Водночас, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відтак, у даному випадку застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми трудового законодавства. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31 жовтня 2019 року у справі №825/598/17 та від 16 липня 2020 року у справі №400/2884/18».

Однак, відповідач достеменно знаючи про проходження позивачем військової служби, знаючи про вищевказані висновки суду, натомість складає акти про відсутність позивача на роботі.

У висновку службового розслідування не зазначено, з урахуванням вищевикладеного судом, в чому саме полягає особиста недисциплінованість, недотримання законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, порушення Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України, особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.

Суд вважає безпідставним покликання відповідача на те, що позивач не сприяв проведенню службового розслідування, оскільки ним були надані відповідні письмові пояснення, а проходження військової служби, на думку суду, є поважною причиною неявки для подання особистих пояснень.

Також, суд вважає, що покликання відповідача як на підставу для прийняття оскаржуваного наказу, яким до позивача застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення на несприяння позивачем керівникові у дотриманні службової дисципліни, не повідомлення керівнику про обставини, які унеможливлюють його подальшу службу в поліції за вказаних обставин, зокрема, наявності рішення суду № 420/13912/24 про яке керівнику позивача мало бути відомо є також необґрунтованим.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.07.2021 по справі № 580/1954/20 акцентував увагу, що саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб вважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

У постанові від 12 червня 2023 року в справі №380/1256/21 Верховний Суд зазначив, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Адміністративний суд в силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

При цьому слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Наведений висновок має загальний характер для спорів, предмет яких зумовлений притягненням поліцейського до дисциплінарної відповідальності, та є усталеним у судовій практиці Верховного Суду.

Перевіряючи оскаржувані позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що при його прийнятті відповідач діяв без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За встановлених обставин, суд вважає, що накази Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28 листопада 2024 року №3016 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області», від 09 грудня 2024 року №1947 о/с, яким капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, з 09 грудня 2024 року звільнено зі служби за п.6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України) є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про поновлення позивача на посаді, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 21 та частини першої статті 23 Загальної декларації прав людини кожна людина має право рівного доступу до державної служби в своїй країні, кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття.

Частиною другою статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначених у частині першій статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, позаяк встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд приймає рішення про поновлення працівника на попередній роботі.

При цьому, п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.93 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, встановлено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи.

Тобто, у відповідності до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, днем звільнення, відповідно, і останнім днем роботи позивача на посаді є 09.12.2024 року.

Про необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення її порушених прав йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (Заява №21722/11).

У цьому рішенні звертається увага на те, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивача на посаді саме з 10.12.2024.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно із пунктами 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. У зв`язку з чим рішення в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді підлягає до негайного виконання.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними накази та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 28 листопада 2024 року №3016 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області».

Визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 09 грудня 2024 року №1947 о/с, яким капітана поліції ОСОБА_1 (0002490), заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області, з 09 грудня 2024 року звільнено зі служби за п.6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту національної поліції України).

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з 10 грудня 2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника слідчого відділу Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області з 10 грудня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 ).

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Ак.Філатова, 15-А, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА