Справа № 160/16436/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/16436/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року (суддя Калугіна Н.Є., повний текст рішення складено 09.10.2024) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЗАХИСТ»

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦЗАХИСТ» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.04.2024: № , № .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 позов задоволено.

Суд дійшов висновку, що конкретних підстав для надсилання запиту із зазначенням інформації, яка це підтверджує, відповідачем у запиті не наведено. Які саме факти, що свідчать про недостовірність податкового кредиту та витрат ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 31.12.2020, та з яких джерел вони отримані відповідачем у запиті не конкретизовано. До того ж, обставини встановлені у вироку Дружківського міського суду Донецької області від 27.04.2021 по справі № 229/1024/21 не свідчать про наявність фактів порушення позивачем податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ДІКСІБІЗ» у перевіряємий період. Отже, суд не вбачає наявність обґрунтованих підстав для направлення запиту на адресу позивача. У свою чергу, порушення процедури призначення та проведення перевірки дає підстави для висновку про незаконність проведеної перевірки та про те, що така перевірка не породжує правових наслідків. Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 205-1 КК України, у вчиненні якого було визнано винним колишнього директора ТОВ «ДІКСІБІЗ» ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за порушення особою норм законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб та ФОП, та не встановлює фіктивність господарської діяльності ТОВ «ДІКСІБІЗ», не стосується порушень податкового законодавства та взаємовідносин ТОВ «ДІКСІБІЗ» з позивачем і не має жодного впливу на правомірність формування ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» податкового кредиту або валових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішенням, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що перевірка призначена та проведена з дотриманням законодавчо встановленої процедури, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та правомірними.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було направлено ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» запит від 01.02.2024 за № 7695/6/04-36-07-05 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) щодо взаємовідносин з ТОВ «ДІКСІБІЗ» за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 31.12.2020. Підставою для його направлення став аналіз податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, а також вирок Дружківського міського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 229/1024/21, відповідно до якого ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» листом від 09.02.2024 відмовив у наданні запитуваних документів з огляду на те, що контролюючим органом, у порушення п. 73.3 ст. 73 ПК України, не наведено конкретних та обґрунтованих підстав для звернення з відповідним письмовим запитом. При цьому, обставини, встановлені вироком суду і викладені в запиті (внесення неправдивих відомостей в документи, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, щодо місцезнаходження ТОВ «ДІКСІБІЗ») не передбачають жодних порушень податкового законодавства та не стосуються взаємовідносин ТОВ «ДІКСІБІЗ» з ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ».

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.02.2024 № 708-п, на підставі п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» за період діяльності 2019 та 2020 рік, з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства України з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинами з ТОВ «ДІКСІБІЗ» (код ЄДРПОУ 4238/412), з 23.02.2024 тривалістю 5 робочих днів.

За результатом проведення перевірки, податковим органом складено Акт від 07.03.2024 №574/04-36-07-05/32652967, за висновками якого взаємовідносини між ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» та ТОВ «ДІКСІБІЗ» не носили реальний характер.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області 15.04.2024 прийняті податкові повідомлення-рішення: № , згідно з яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 90 511, 00 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 9 225,00 грн; № , відповідно до якого позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 100 568, 00 грн та застосовано штрафну санкцію в розмірі 25 142,00 грн.

Названі рішення є предметом оскарження в даній справі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач визначив дві підстави позову: порушення законодавчо встановленої процедури призначення перевірки та недоведеність висновків акту перевірки, які ґрунтується виключно на вироку Дружківського міського суду Донецької області від 27.04.2021 по справі № 229/1024/21, який не стосується діяльності позивача.

Надаючи оцінку наявності достатніх підстав для проведення перевірки, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пп. 78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Вимоги до такого запиту встановлені у статті 73 Податкового кодексу України, якою передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій платником податків.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що у податкового органу виникає право на проведення позапланової перевірки лише за умови дотримання послідовних дій: отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків податкового законодавства; направлення у встановленому законом порядку запиту до платника податків про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо попередньо виявлених порушень; не надання останнім у встановлений законом строк відповіді на такий запит.

Проаналізувавши зміст запиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 01.02.2024 за № 7695/6/04-36-07-05, суд апеляційної інстанції встановив, що останній містить посилання на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 27.04.2021 у справі № 229/1024/21, яким встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, а тому податковий орган просив надати пояснення та документальне підтвердження щодо взаємовідносин між ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» та ТОВ «ДІКСБІЗ» за період з 01.01.2019 по 31.12.2020.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що внаслідок отримання вироку та встановлення взаємовідносин ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» з ТОВ «ДІКСБІЗ», у податкового органу були достатні підстави для формування на направлення відповідного запиту, а у позивача, в свою чергу, виник обов`язок щодо надання відповіді на цей запит, що не було здійснено.

Не надання відповіді на запит від 01.02.2024 за № 7695/6/04-36-07-05 дали податковому органу законні підстави для призначення перевірки платника податків.

Документальна позапланова перевірка ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» була проведена на підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.02.2024 № 708-п, з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства України з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинами з ТОВ «ДІКСІБІЗ» за період діяльності 2019 та 2020 рік.

За результатами проведення перевірки податковим органом складено акт від 07.03.2024 № 574/04-36-07-05/32652967 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ», в якому викладено висновок про нереальність господарських операцій з ТОВ «ДІКСІБІЗ».

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 15.04.2024 прийняті податкові повідомлення-рішення: № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 90 511, 00 грн та застосовано штрафну санкцію у розмірі 9 225,00 грн; № , відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 100 568, 00 грн та застосовано штрафну санкцію у розмірі 25 142,00 грн.

Позивач вважає такі рішення протиправними, адже реальність господарських операцій з ТОВ «ДІКСІБІЗ» підтверджується належними первинними документами, а винесення вироку стосовно ОСОБА_1 за фактом фіктивного підприємництва не може тягти негативні наслідки для ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ».

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних рішень, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Статтею 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Приписами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» (замовник) та ТОВ «ДІКСБІЗ» (підрядник) було укладено договір № 13/12 від 02.12.2019, за умовами якого підрядник приймає на себе виконання робіт із вогнезахисту конструкцій. Зі сторони ТОВ «ДІКСБІЗ» договір підписаний Морозовим С.О.

На підтвердження виконання господарської операції за названим договором позивачем надано до суду першої інстанції акти приймання виконаних будівельних робіт, акти виконаних робіт та платіжні доручення. Названі документи також підписані з боку підрядника ОСОБА_1 .

Податковий орган, в свою чергу, стверджує про відсутність факту реального здійснення господарських операцій, адже первинні документи, виписані від імені ТОВ «ДІКСБІЗ», не можна вважати належно оформленими та підписаними повноваженою особою, оскільки відносно такої особи постановлено вирок за фактом фіктивного підприємництва.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що обставини, встановлені вироком суду і викладені в акті перевірки (внесення неправдивих відомостей в документи, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, щодо місцезнаходження ТОВ «ДІКСІБІЗ») не передбачають жодних порушень податкового законодавства та не стосуються взаємовідносин ТОВ «ДІКСІБІЗ» з позивачем.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновок, адже зі змісту вироку вбачається, що обвинувачений визнав вину в тому, що змінив фактичну адресу фірми, обрав ту ж саму адресу випадково, для того, щоб працівники податкової інспекції не відвідували його фірму.

Також з вироку вбачається, що обставини кримінального правопорушення мали місце в жовтні 2020 року, тоді як правовідносини між позивачем та ТОВ «ДІКСІБІЗ» відбувалися в грудні 2019 року та січні лютому 2020 року, а тому обставини правопорушення, допущеного ОСОБА_1 , не мають вплив на оцінку господарських операцій у спірних правовідносинах.

Відтак, вирок, який став єдиною підставою для визнання правочинів між ТОВ «СПЕЦЗАХИСТ» та ТОВ «ДІКСІБІЗ», не доводить обґрунтованість висновку податкового органу.

Водночас, ані під час перевірки, ані під час розгляду справи відповідач не навів інші обставини, які доводять порушення з боку позивача вимог податкового законодавства. Також відповідач не висловив зауважень щодо дефектності первинних документів (за виключенням тої обставини, що документи підписані ОСОБА_1 ).

Натомість, недобросовісна поведінка ОСОБА_1 , яка до того ж мала місце після завершення господарських правовідносин, які були об`єктом дослідження в даній справі, не може нести негативний вплив для позивача.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення носять протиправний характер та підлягають скасуванню.

В свою чергу, рішення суду першої інстанції в окремій частині постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року в адміністративній справі № 160/16436/24 змінити в частині мотивів його прийняття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 18 лютого 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 лютого 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров