Справа № 600/1439/24-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1439/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

17 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Моніча Б.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року (ухвалене в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.12.2024 року, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України з 18.11.2022 р. та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Матеріали справи містять копію трудової книжки позивача НОМЕР_1 , згідно якої позивач з 02.09.1991 р. по 01.09.1995 р. та з 15.11.1995 р. працює на посаді викладача Сторожинецької музичної школи.

Згідно довідки Сторожинецької музичної школи від 28.03.2024 р. позивач працює викладачем по класу баяна Сторожинецької музичної школи з 02 вересня 1991 р. по даний час. Також вказано, що з 01.09.1993 р. по даний час позивач завідує відділом народних інструментів.

Матеріали справи містять розрахунок страхового стажу позивача, який становить 40 років 3 місяці 7 дні.

Позивач звернувся до пенсійного органу 19.02.2024 р. із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Однак, відповідач у листі від 13.03.2024 р. повідомив про відсутність у позивача необхідного спеціального страхового стажу для виплати одноразової грошової допомоги. До спеціального страхового стажу позивача зараховано період з 02.09.1991 р. по 31.12.1991 року.

вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до п.7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз п.7-1 розділу Прикінцевих положень Закону № 1058-IV дає підстави вважати, що у спірних правовідносинах умовами для отримання даної грошової допомоги є необхідність наявності для чоловіків спеціального страхового стажу 35 років та на момент досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_2 вказано дату народження позивача 17.06.1962 року. Таким чином, позивач досягнув пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи встановлено, що позивач з 14.07.2022 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, відповідно до інформації трудової книжки позивача НОМЕР_1 , згідно якої позивач з 02.09.1991 р. по 01.09.1995 р. та з 15.11.1995 р. по даний час працює на посаді викладача Сторожинецької музичної школи.

Крім того, згідно довідки Сторожинецької музичної школи від 28.03.2024 р. позивач працює викладачем по класу баяна Сторожинецької музичної школи з 02 вересня 1991 р. по даний час. При цьому, з 01.09.1993 р. по даний час позивач завідує відділом народних інструментів.

Позивач звернувся до пенсійного органу 19.02.2024 р. із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. Однак, відповідач у листі від 13.03.2024 р. повідомив позивач про відсутність у позивача необхідного спеціального страхового стажу для виплати одноразової грошової допомоги. До спеціального страхового стажу позивача зараховано період з 02.09.1991 р. по 31.12.1991 року.

Як встановлено судом, підставами для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги стали доводи пенсійного органу про відсутність у позивача необхідного спеціального страхового стажу та те, що робота позивача на посаді викладача у позашкільному навчальному закладі не дає підстав для її зарахування до спеціального страхового стажу та призначення одноразової грошової допомоги.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, безспірним є період зарахований відповідачем до спеціального страхового стажу 02.09.1991 р. по 31.12.1991 р. (3 місяці 29 днів), а тому заявлені позовні вимоги в цій частині є безпідставними, оскільки відсутні порушення прав позивача.

Що стосується не зарахування до спеціального страхового стажу позивача періоду роботи на посаді викладача у музичній школі з 01.01.1992 р. по 01.09.1995 року та з 15.11.1995 р. по 14.07.2022 р. колегія суддів вказує на слідуюче.

Відповідно до положень статей 55, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зокрема: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пунктів 2 Переліку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909, яким передбачено, що в позашкільних навчальних закладах не передбачено посади викладачів.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про освіту» позашкільна освіта є одним із складових освіти в Україні.

Положеннями ст. 1 та ст. 2 Закону України «Про позашкільну освіту» визначено, що система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; мистецька школа - заклад спеціалізованої мистецької освіти: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо, який надає початкову мистецьку освіту. Законодавство України про позашкільну освіту базується на Конституції України і складається із Закону України «Про освіту», цього Закону, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963, до переліку посад педагогічних працівників віднесено посади, зокрема, вчителі, викладачі всіх спеціальностей.

Згідно з Переліком типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний заклад, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року №433 до позашкільних навчальних закладів віднесено, зокрема, мистецькі школи: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо.

Аналіз поданих суду доказів та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи на посаді викладача в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача, що до спеціального страхового стажу відноситься період роботи лише на посаді викладача у загальноосвітньому навчальному закладі.

Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період роботи на посаді викладача у музичній школі з 01.01.1992 р. по 01.09.1995 року та з 15.11.1995 р. по 14.07.2022 р. підлягає безумовному зарахуванню до спеціального страхового стажу позивача.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відмова у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки пенсійним органом безпідставно не зараховано період роботи позивача на посаді викладача Сторожинецької музичної школи.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Моніч Б.С. Біла Л.М.