Справа № 160/23509/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/23509/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року (суддя В.В. Ільков) у справі № 160/23509/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначені пенсії № 95 від 23.05.2024р.;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком з 15.05.2024 р. відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції яка була чинна до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням: періодів з 01.10.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2021 по 31.03.2024 - до страхового (загального) стажу позивачки; періодів з 25.10.1988 по 01.08.1992, з 01.08.1992 по 06.11.1996, з 14.07.2008 по 29.12.2008, з 01.10.2010 по 31.12.2010 - до пільгового стажу роботи позивачки за списком № 2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протиправне рішення пенсійного органу порушує право позивачки на достатній рівень пенсійного забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за № 95 від 23.05.2024 року про відмову в призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до загального страхового стажу позивачки періоди її роботи, зокрема з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року у ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля», з 01.04.2021 року по 31.03.2024 року у ВП «Шахта 1-3 «Новгородівська» ДП «Селидіввугілля»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу позивачку за Списком № 2 періоди її роботи, зокрема з 25.10.1988 року по 06.11.1996 року на шахті № 2 «Новгородівська» Селидовського

об`єднання по видобудку вугілля; з 14.07.2008 року по 29.12.2008 року та з 01.10.2010 року по 31.12.2010 року у ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 15.05.2024 року згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХII, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020 та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що пенсійний орган дійшов до передчасних висновків, щодо відмови позивачці у зарахуванні спірного періоду роботи позивачки, та відповідно висновків щодо недостатнього пільгового стажу за Списком №2 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд врахував, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вказує, що підстав для зарахування позивачці до страхового стажу спірних періодів 2010 та 2024 років немає, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату підприємством страхових внесків за ці періоди. Вважає, що ним також правомірно не зараховано спірні періоди до пільгового стажу позивачки за Списком №2. Звертає увагу, що є неможливим призначити пенсію позивачці згідно ст. 13 Закону №1788, адже на дату звернення позивачки за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах діяли норми п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058, а позивачка не досягла віку 55 років.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 15.05.2024 року позивачка через вебпортал електронних послуг ПФУ подала заяву про призначення/перерахунок пенсії.

Для призначення пенсії до заяви від 15.05.2024р. позивачка надала: трудову книжку серії НОМЕР_1 від 06.10.1988; довідку від 12.12.2023 № 26/432 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за періоди роботи на шахті № 2 «Новгородівська» з 04.10.1988 по 06.11.1996 в якості учня відбірника породи та відбірника породи на дільниці ТК, видану відокремленим підрозділом «Шахта 1-3 Новгородівська» Державного підприємства «Селидоввугілля»; довідку від 03.05.2024 № 04-14/948 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за періоди роботи з 17.11.2001 по 15.04.2013, з 02.10.2013 по 09.04.2014, з 20.10.2014 по 17.04.2015 в якості машиніста (кочегара) котельні на вугіллі та сланці, видану відокремленим підрозділом шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидоввугілля»; копії наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці з переліками посад, яким підтверджено право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; довідки про перейменування підприємств.

За результатом розглядом заяви від 15.05.2024 року та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області прийнято рішення від 23.05.2024 року № 95 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку (55 років).

За записами трудової книжки позивачка працювала: на шахті № 2 «Новгородівська» Селидовського об`єднання по видобудку вугілля:

- з 04.10.1988 по 24.10.1988 в якості учня відбірника породи поверхні на технологічному комплексі;

- з 25.10.1988 по 28.03.1992 в якості відбірника породи поверхні на технологічному комплексі;

- з 29.03.1992 по 06.11.1996 в якості гірника поверхні на технологічному комплексі;

у дочірньому підприємстві «Виробниче об`єднання теплофікації» відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії «Селидоввугілля»:

- з 17.11.2001 по15.04.2013 в якості машиніста кочегара котельної;

- з 16.04.2013 по 01.10.2013 в якості підсобного робітника котельної;

- з 02.10.2013 по 09.04.2014 в якості машиніста (кочегара) котельної;

- з 10.04.2014 по 19.10.2014 в якості підсобного робітника котельної;

- з 20.10.2014 по 17.04.2015 в якості машиніста (кочегара) котельної.

Страховий та пільговий стаж заявниці було обчислено за доданими до заяви від 15.05.2024 року документами з урахуванням відомостей про сплату підприємствами страхових внесків та таблиці «Відомості по спецстажу» Реєстру застрахованих осіб.

До страхового стажу незараховано періоди роботи:

з 01.10.2010 по 31.12.2010р.р. у ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в Реєстрі;

з 01.04.2021 по 31.03.2024 р.р. у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в Реєстрі;

з 01.04.2024 по 30.04.2024 у зв`язку з відсутністю суми нарахованої заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в Реєстрі.

До пільгового стажу за списком №2 позивачці незараховано періоди роботи:

з 25.10.1988 по 01.08.1992 р.р. та з 01.08.1992 по 06.11.1996 р.р. в якості відбірника породи на ділянці ТК за довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.12.2023р. №26/432, яка видана ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля». У довідці зазначене невірне посилання на підрозділ постанови Кабінету Міністрів СРСР від 16.01.1991 № 10;

з 14.07.2008 по 29.12.2008р.р. у ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з перервою у проведенні атестації робочого місця за умовами праці;

з 01.10.2010 по 31.12.2010р.р. у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в Реєстрі.

Враховуючи наведене, позивачці було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, згідно поданої заяви від 15.05.2024 року.

Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що за записами трудової книжки позивачка працювала:

на шахті № 2 «Новгородівська» Селидовського об`єднання по видобудку вугілля:

- з 04.10.1988 по 24.10.1988 в якості учня відбірника породи поверхні на технологічному комплексі;

- з 25.10.1988 по 28.03.1992 в якості відбірника породи поверхні на технологічному комплексі;

- з 29.03.1992 по 06.11.1996 в якості гірника поверхні на технологічному комплексі;

у дочірньому підприємстві «Виробниче об`єднання теплофікації» відкритого акціонерного товариства Державної холдингової компанії «Селидоввугілля»:

- з 17.11.2001 по15.04.2013 в якості машиніста кочегара котельної;

- з 16.04.2013 по 01.10.2013 в якості підсобного робітника котельної;

- з 02.10.2013 по 09.04.2014 в якості машиніста (кочегара) котельної;

- з 10.04.2014 по 19.10.2014 в якості підсобного робітника котельної;

- з 20.10.2014 по 17.04.2015 в якості машиніста (кочегара) котельної.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем прийнято спірне рішення від 23.05.2024 року № 95 про відмову в призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

Крім того, спірним рішенням відповідача до страхового стажу позивачки не зараховано періоди роботи:

з 01.10.2010 по 31.12.2010р.р. у ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в Реєстрі;

з 01.04.2021 по 31.03.2024 р.р. у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в Реєстрі;

з 01.04.2024 по 30.04.2024 у зв`язку з відсутністю суми нарахованої заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в Реєстрі.

Також, спірним рішенням відповідача позивачці до пільгового стажу за списком №2 не зараховано періоди роботи:

з 25.10.1988 по 01.08.1992 р.р. та з 01.08.1992 по 06.11.1996 р.р. в якості відбірника породи на ділянці ТК за довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.12.2023р. №26/432, яка видана ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля». У довідці зазначене невірне посилання на підрозділ постанови Кабінету Міністрів СРСР від 16.01.1991 № 10;

з 14.07.2008 по 29.12.2008р.р. у ВП «Виробниче управління теплофікація» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з перервою у проведенні атестації робочого місця за умовами праці;

з 01.10.2010 по 31.12.2010р.р. у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в Реєстрі.

Колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 10.02.2021 у справі №805/3362/17-а, відповідно до якої страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язкові сплаті, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює ця особа, страхувальником сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Як підсумок, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що фізичні особи (працівники підприємств, які тимчасово були звільнені від своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску) не повинні відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а тому наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначені пенсії таким фізичним особам періоду їх роботи.

Також, колегія суддів враховує, що за правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Разом з тим, як правильно дослідив суд першої інстанції, позивачка всі періоди її пільгового стажу за списком №2 підтвердила записами у трудовій книжці та довідкою № 26/432 від 12.12.2023 року про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, що відповідно дає право на пільгове пенсійне забезпечення, а відповідачем не заперечно роботу позивачки у спірний період за професією, що належить до Списку №2.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем у спірному рішенні протиправно незараховано позивачці до страхового стажу періоди роботи з 01.10.2010 по 31.12.2010, з 01.04.2021 по 31.03.2024, з 01.04.2024 по 30.04.2024, а також до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи з 25.10.1988 по 01.08.1992, з 01.08.1992 по 06.11.1996, з 14.07.2008 по 29.12.2008, з 01.10.2010 по 31.12.2010. Зворотні доводи пенсійного органу про правомірність такого незарахування є безпідставними.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за змістом пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У відповідності до пункту 3 резолютивної частини рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, з 23.01.2020 правила призначення пенсій за Списком №2 регламентуються одночасно пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІІ у редакції Закону №2148-VIII.

Таким чином, відносно позивачки правила вказаних нормативних положень містять розбіжність у величині показника вікового цензу, що є однією з умов призначення пенсії жінкам за Списком №2, який складає 50 років за пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та 55 років за пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІІ у редакції Закону №2148-VIII.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивачки Закону, а саме: положенням пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, виходячи з такого.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд дійшов висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Таким чином, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV. Зворотні аргументи скаржника колегія суддів відхиляє.

Зі змісту спірного рішення пенсійного органу вбачається, що станом на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивачка досягла віку 50 років.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова в призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку є протиправною.

Таким чином, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що спірне рішення пенсійного органу № 95 від 23.05.2024р. є протиправним та підлягає скасуванню. Аргументи скаржника про правомірність спірного рішення свого підтвердження не знайшли.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у справі № 160/23509/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 17.02.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк