Справа № 260/137/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2025 року м. Ужгород№ 260/137/25
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кардаш В`ячеслав Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким просить суд: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.12.2024 року №84 щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої заробітної плати (дохіду) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючі з моменту звернення, а саме з 10.01.2024 року. 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої заробітної плати (дохіду) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючі з моменту звернення, а саме з 10.01.2024 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 року №260/1166/24 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зареєструвати заяву ОСОБА_1 від 10 січня 2024 року про переведення на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і передати на розподіл засобами програмного забезпечення для визначення за принципом екстериторіальності структурного підрозділу органу, що призначає пенсію для розгляду заяви ОСОБА_1 від 10 січня 2024 року про переведення на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі виконання судового рішення відповідач прийняв рішення від 25.12.2024 року №84 про відмову у переведенні на пенсію за віком у зв`язку із застосуванням старого показника середньої заробітної плати.

Позивач, вважає, дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки (3764,40.), - протиправними, у зв`язку з чим, звернулася до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

21 січня 2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник відповідача не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові та в обґрунтування своїх заперечень звертає увагу суду на те, що пенсії в Україні, при настанні певних юридичних фактів (вік, стаж, пільги тощо), призначаються лише в одноразовому порядку. У разі виникнення необхідності у зміні певних складових пенсії або зміни її виду в цілому, законодавством передбачено лише два механізми - переведення з одного виду пенсії на інший (частина 3 статті 45 Закону №1058) та перерахунок пенсії (частина 4 статті 45 Закону №1058). Тобто, в практиці застосування пенсійного законодавства не існує повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття «призначення пенсії», яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни та доповнення відбуваються виключно шляхом перерахунку або переведення.

З огляду на вищевикладене пенсію ОСОБА_1 обчислено відповідно до вимог чинного законодавства, законні підстави для застосування показника середньої заробітної плати з 2021-2023 роки відсутні.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

10.01.2024 року позивач звернулась до Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області з заявою в якій просила перевести з пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.02.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивача про відмову у переведенні на інший вид пенсії, оскільки розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до Закону №3723, становить 6868,59 грн., та є більшим, ніж розмір пенсії у сумі 5064,17 грн., обчисленої відповідно до Закону №1058. Також у листі було зазначено, що згідно з нормами пункту 43 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії Позивача застосовується показник середньої заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки у розмірі 3764,40 грн., збільшений на осучаснений показник середньої заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168.

Позивачем з даним рішення не погодилася, та оскаржила його до суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2024 по справі №260/1166/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зареєструвати заяву ОСОБА_1 від 10.01.2024 про переведення на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і передати на розподіл засобами програмного забезпечення для визначення за принципом екстериторіальності структурного підрозділу органу, що призначає пенсію для розгляду заяви ОСОБА_1 від 10 січня 2024 року про переведення на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області №84 від 25.12.2024 року, позивачу було відмовлено у переведенні на пенсію за віком.

Вважаючи таке рішення органу Пенсійного фонду України протиправним, позивач звернулася за захистом свої прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Оцінюючи правомірність вказаних дій органу Пенсійного фонду України, суд виходить з наступного.

Нормами ст.46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №1058, за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 ст.40 Закону №1058 передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Так, згідно з ч.3 ст.45 №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд вважає, що аналіз наведених вище законодавчих норм вказує на те, що ч.3 ст.45 Закону №1058 визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 31.05.2019 по справі №314/272/17, від 31.03.2020 по справі №348/1296/17, від 01.03.2021 по справі №488/1409/16-а.

Судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена на підставі ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889).

Так, умови та порядок призначення (перерахунків) пенсій державним службовцям встановлюються спеціальними законами. До спеціальних законів відносяться Закон України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (Закон втратив чинність на підставі Закону №889, крім статті 37) та Закон №889.

Приписами ст.90 Закону №889 визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи вбачається, що пенсія ОСОБА_1 , призначалась в процентному співвідношенні до відповідних сум заробітної плати без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески. Аналогічний розрахунок пенсії позивача застосовується органом Пенсійного фонду України також і на момент виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд вважає, що ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про перехід з пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України «Про державне службу», на пенсію за віком згідно із Законом №1058 набула право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-ІV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням відповідно до приписів ст.40 Закону №1058, оскільки за таким призначенням звернувся вперше.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а, нормою ч.3 ст.45 Закону №1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому, якщо особі було призначено пенсію відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при досягненні пенсійного віку така особа виявила бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058, слід вважати що за призначенням такої пенсії особа звертається вперше, і має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Отже, показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а не той, що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Такий висновок також узгоджується також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, яка зазначила, що Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058 має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч.3 ст.45 Закону №1058. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що в ч.3 ст.45 Закону №1058 дійсно встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058. Однак у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

До аналогічного правового висновку дійшов також Верховний Суд у постановах від 22 січня 2019 року у справі №577/2457/17, від 11 вересня 2019 року у справі №363/1493/17, від 09 червня 2021 року у справі №367/1276/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд з цим, ГУ ПФУ в Донецькій області відмовило ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком за нормами ст.26 Закону №1058 з тих мотивів, що при застосуванні показника середньої заробітної плати за 2014 - 2016 роки (відповідно до вимог п.43 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058) розмір пенсії позивача буде меншим, ніж вона фактично отримує за нормами Закону №889.

Разом з тим, за результатами розгляду даної адміністративної справи судом встановлена протиправність зазначених суджень відповідача.

З огляду на вищенаведене, враховуючи законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини, та правові висновки Верховного Суду, суд вважає протиправною відмому ГУ ПФУ в Донецькій області у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком за нормами Закону №1058 із застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2021 - 2023 роки та зобов`язує відповідача перевести позивача на пенсію за вислугою років з 10.01.2024 (дати звернення), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021-2023 роки (три попередні роки, що передують даті звернення).

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень і дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання відносно розподілу судових витрат суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При цьому згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким безпосередньо приймалося оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.12.2024 року №84 щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої заробітної плати (дохіду) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючі з моменту звернення, а саме з 10.01.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021, 2022 та 2023 роки, починаючі з моменту звернення, а саме з 10.01.2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) судові витрати у сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич