Справа № 160/32560/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови,-
10 грудня 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, в якій просить:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 10 жовтня 2024 року згідно наказу від 09.10.2024 року №654/ПС-ЗК та направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадовими особами Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань охорони праці було проведено позапланову перевірку суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою здійснення ним господарської діяльності: АДРЕСА_1 .
Предмет перевірки: питання оплати праці в частині нарахування та виплати заробітної плати на умовах, визначених трудовим договором та з питань додержання законодавства у сфері охорони праці.
Підставою для перевірки стало звернення фізичної особи гр. ОСОБА_2 про порушення, що спричинили шкоду її правам.
11 жовтня 2024 року ФОП ОСОБА_1 надано відповідь на письмову вимогу від 10.10.2024 року разом із документами (лист від 11.10.2024 року № 64).
24 жовтня 2024 року представником ФОП ОСОБА_1 було надано письмові пояснення № 01/1511 від 15.11.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
16 грудня 2024 року на адресу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
17 грудня 2024 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до вимог абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» та наказу Міністерства економіки України №5782 «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану», Держпраця погодила проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ФОП ОСОБА_1 за зверненням ОСОБА_2 , видано Наказ від 09.10.2024 №654/ПС-3К про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю).
У період з 10 жовтня 2024 року по 11 жовтня 2024 року фахівцями Міжрегіонального управління здійснено спробу проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань оплати праці в частині нарахування та виплати заробітної плати на умовах, визначених трудовим договором та з питань додержання законодавства у сфері охорони праці.
Згідно наказу №654/ПС-3К від 09.10.2024 року вказано термін проведення перевірки у період з 10.10.2024 по 23.10.2024.
11 жовтня 2024 року ФОП ОСОБА_1 було надано інформаційну довідку від 11.10.2024 № 63, у якій зазначено кількість працівників на 11.10.2024, яка складає 34 працівники.
Позивачем не було надано документів, що підтверджують справність устаткування підвищеної небезпеки, яке знаходиться на АЗС за адресою здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2 , а саме: дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки та/або декларація відповідності матеріально-технічної бази законодавства з питань охорони праці; технічні документи (паспорти, інструкції, настанови з експлуатації) устаткування АЗС, АГЗП; документи з проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці працівників, які експлуатують АЗС, АГЗП; документи, які підтверджують забезпечення працівників АЗС, АГЗП.
Зазначені документи передбачені переліком питань для проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, які зазначені у Додатках 1 та 2 до Акту, форма якого затверджена Наказом Міністерства розвитку економіки. торгівлі та сільського господарства України від 27 жовтня 2020 року №2161.
З урахуванням викладеного, позивачем не дотримано вимог частини 1 статті 259 К3пП України, згідно з якою: «Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України», що свідчить про недопущення посадових осіб Міжрегіонального управління до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод її проведення.
27 січня 2025 року на адресу суду від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив вх.№5432/25, в якій позивач не погоджується з доводами представник відповідача, вважає їх необґрунтованими та такими, що є помилковими, з огляду на таке.
Щодо скарги ОСОБА_3 , позивач зазначив наступне.
Підставою для здійснення позапланових заходів у відповідності до частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» може бути, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У відповідності до статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Крім того, у листі Державної служби України з питань праці від 04.10.2024 року «Про погодження проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» звернено увагу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці на те, що під час проведення заходу розглядаються питання, викладені у зверненні.
Як вбачається з наведеного, Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці вказані вимоги дотримані не були.
Фактично відповідач сприймає скаргу заявниці як привід застосувати до позивача санкції, діючи всупереч встановленому чинним законодавством порядку проведення перевірки, витребовуючи документи, що не стосуються предмету перевірки.
Щодо наданих позивачем документів, позивач зазначає наступне.
У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що ФОП ОСОБА_1 не були надані документи, визначні пунктом 8 вимоги, а саме «Інформація стосовно строків виплати заробітної плати за першу та другу половину місяця (з наданням підтверджуючих документів)».
При цьому, ФОП ОСОБА_1 надано пояснення про те, що заробітна плата виплачується у відповідності до статті 115 КЗпП України.
На підтвердження своєчасності та дотримання порядку виплати ФОП ОСОБА_1 було надано перевіряючим відомості розподілу виплат від 21.06.2024 року, 05.07.2024 року, 22.07.2024 року, 07.08.2024 року, 22.08.2024 року, 06.09.2024 року.
Однак, в Акті зазначено, що зазначені документи не відображають строки виплати заробітної плати як того вимагає законодавство про працю, кількість працівників які зазначені в наданих відомостях не відповідають статистичному звіту, а також наданій довідці про кількість працівників ФОП ОСОБА_1 , тому не можуть бути враховані під час проведення заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) як документи, які встановлюють строки виплати заробітної плати роботодавцем.
По-перше, зобов`язуючи ФОП ОСОБА_1 надати інформацію стосовно строків виплати заробітної плати за першу та другу половину місяця, перевіряючи не зазначили конкретний місяць, за який така інформація вимагається.
По-друге, попри відсутність у вимозі ФОП ОСОБА_1 надано перевіряючим відомості розподілу виплат за весь період роботи громадянки ОСОБА_2 .
Крім того, контролюючим органом не визначено, яким нормам чинного законодавства не відповідають надані позивачем документи.
В Акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 було надано не повний перелік документів необхідних для проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, не були надані документи визначені пунктом 9 вимоги, а саме «Інформація про звільнених працівників з зазначенням наказів про звільнення працівників, прізвища, ім`я, по-батькові, дати остаточного розрахунку, платіжні доручення».
У відповіді на вимогу ФОП ОСОБА_1 пояснив причину ненадання зазначених документів, оскільки затребувані документи не пов`язані з предметом перевірки.
Щодо форми Акту перевірки, позивач зазначив наступне.
У відповідності до частини 15 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Створення перешкод органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) - невиконання законних вимог посадових осіб органу державного нагляду (контролю) або недопущення посадових осіб цього органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом (ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).
У відповідності до абзаців 3 частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.
Акт перевірки складено за формою, встановленою наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27.10.2020 року №2161 «Про затвердження форм документів, що складаються Державною службою України з питань праці» (Форма 3).
Крім того, контролюючим органом незаконно та безпідставно з переліку затверджених форм актів обрано саме акт про неможливість проведення заходу державного контролю, оскільки захід державного нагляду (контролю) фактично проведено; запитувані документи, що стосуються предмету звернення гр. ОСОБА_4 , були надані контролюючому органу.
Перед початком здійснення заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1 було ознайомлено із наказом від 09.10.2024 року №654/ПС-ЗК, згідно якого строк проведення заходу державного нагляду (контролю) - з 10.10.2024 року по 23.10.2024 року.
У Журнал реєстрації перевірок ФОП ОСОБА_1 внесено запис про перевірку, посадовими особами відповідача проставлені особисті підписи.
Наведений факт не спростований, а отже на думку позивача, посадові особи відповідача були допущені до перевірки.
Щодо порушення статті 259 Кодексу законів про працю України, позивач зазначив наступне.
У відповідності до статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Норма є декларативною та за своїм змістом не передбачає можливості її порушення суб`єктом, діяльність якого підлягає перевірці.
Таким чином, виходячи з вищевикладених аргументів, враховуючи надання позивачем листа від 11.10.2024 року №64 з долученими документами для проведення перевірки, останнім дотримано вимог чинного законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_2 , а також дотримано вимог чинного законодавства у сфері охорони праці.
З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити його позовні вимоги.
24 січня 2025 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву вх.№3789/25, в яких представник відповідача не визнає доводи позивача, викладені у відповіді на відзив на позовну заяву, з огляду на наступне.
Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону №877 зазначено, що підставою для здійснення державного нагляду (контролю) є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).
До Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшла скарга ОСОБА_2 вх.№А-1639/ПС-24 від 30.09.2024 щодо можливого порушення норм закону про працю ФОП ОСОБА_1 .
Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Отже, за погодженням Державної служби України з питань праці від 04.10.2024 №ЦА-5016/1/2.4.1-24а був проведений захід, а цю норму закону Міжрегіональним управлінням дотримано.
Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Відповідачем видано Наказ від 09.10.2024 №654/ПС-3К про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю).
З 10.10.2024 по 11.10.2024 фахівцями Міжрегіонального управління здійснено спробу проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань оплати праці в частині нарахування та виплати заробітної плати на умовах, визначених трудовим договором та з питань додержання законодавства у сфері охорони праці.
Так згідно наказу №654/ПС-3К від 09.10.2024 року вказано термін проведення перевірки у період з 10.10.2024 по 23.10.2024. Тому до перевірки буде допущено протягом 2 робочих днів».
Разом з тим, на думку представника відповідача, той факт, що інспектори під час підготовки до перевірки завідомо не володіють інформацією про кількість працівників, а отже в наказі прописано саме у який термін інспектором повинна бути здійснена перевірка, час виконання, та це не впливає на строк перевірки, у зв`язку з чим доводи позивача є помилковими.
Відповідно до чинного законодавства саме посадова особа органу державного нагляду (контролю), яка здійснює перевірку суб`єкта господарювання, визначає перелік документів, необхідних для повноцінного проведення заходу державного нагляду (контролю). Це передбачено наступними нормами законодавства:
Стаття 10 Закону №877-V передбачає, що посадові особи органу державного нагляду (контролю) мають право вимагати від суб`єкта господарювання документи, необхідні для перевірки, та зобов`язані використовувати інформацію виключно в межах своєї компетенції.
Стаття 11 Закону № 877-V усі суб`єкти господарювання зобов`язані надавати посадовим особам органу державного нагляду (контролю) документи та відомості, передбачені законодавством, у строки, визначені вимогою.
Самостійне визначення суб`єктом господарювання переліку документів, які, на його думку, є достатніми, не відповідає цим вимогам, оскільки таким чином обмежується право контролюючого органу на виконання своїх функцій.
Стаття 259 Кодексу законів про працю України встановлює обов`язок роботодавця забезпечити надання інспекторам праці всіх необхідних документів, які стосуються предмету перевірки, у повному обсязі.
Відповідно до частини 10 статті 4 Закону №877-V посадові особи органу державного нагляду (контролю) наділені правом здійснювати огляд документів, що мають відношення до предмету перевірки.
Роботодавець не має права обмежувати обсяг таких документів або вибірково вирішувати, які саме документи надати.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - позивач, РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Судом встановлено, що до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці надійшла скарга ОСОБА_2 вх.№А-1639/ПС-24 від 30 вересня 2024 року щодо можливого порушення норм закону про працю ФОП ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» та наказу Міністерства економіки України від 16.06.2023 року №5782 «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану», Державна служба України з питань праці погодила проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ФОП ОСОБА_1 за зверненням ОСОБА_2 , видано наказ від 09.10.2024 №654/ПС-3К про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю).
У період з 10 жовтня 2024 року по 11 жовтня 2024 року фахівцями Міжрегіонального управління розпочато проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань оплати праці в частині нарахування та виплати заробітної плати на умовах, визначених трудовим договором та з питань додержання законодавства у сфері охорони праці.
11 жовтня 2024 року ФОП ОСОБА_1 надано відповідь на письмову вимогу від 10.10.2024 року разом із документами (лист від 11.10.2024 року №64).
Представниками Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці зазначено, що ФОП ОСОБА_1 було надано не повний перелік документів необхідних для проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) визначених вимогою про надання документів, а саме не були надані документи визначені:
- пункт 8 «Інформація стосовно строків виплати заробітної плати за першу та другу половину місяця (з наданням підтверджуючих документів)».
Відповідно до вказаного пункту ФОП ОСОБА_1 надано пояснення, що заробітна плата виплачується у відповідності до статті 115 КЗпП України та надано відомості розподілу витрат з банку, надано відомості розподілу виплат лише від 21.06.2024, 05.07.2024, 22.07.2024, 07.08.2024, 22.08.2024, 06.09.2024, 20.09.2024, але, на думку перевіряючих, зазначені документи не відображають строки виплати заробітної плати як того вимагає законодавство про працю, кількість працівників, які зазначені в наданих відомостях не відповідають статистичному звіту, а також наданій довідці про кількість працівників, наданою позивачем, таким чином не можуть бути враховані під час проведення заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) як документи, які встановлюють строки виплати заробітної плати роботодавцем;
- пункт 9 «інформація про звільнених працівників з зазначенням наказів про звільнення працівників, прізвища, ім`я, по-батькові, дати остаточного розрахунку, платіжні доручення», інформацію не надано;
- пункт 10 «Інформація щодо заборгованості по заробітній платі (за наявності)», ФОП зазначено, що заборгованість по заробітній платі відсутня, у тому числі у відношенні гр. ОСОБА_3 , але, на думку перевіряючих, документів, які підтверджують нарахування та виплати заробітної плати надано не було, а також не надано документів нарахування та виплати заробітної плати працівникам ФОП ОСОБА_5 за вересень 2024 року;
- пункт 11 «Розрахунково-платіжні відомості, платіжні доручення, табелі обліку робочого часу, реєстри щодо виплати заробітної плати та відповідно сплати ЄСВ помісячно з наведенням суми виплати та дати (з додаванням платіжних документів, що підтверджують виплату заробітної плати та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: платіжні доручення, відомості на виплату, касова книга, видаткові касові ордери та ін.), у тому числі на гр. ОСОБА_2 (копії, належним чином завірені)». ФОП ОСОБА_1 , на думку перевіряючих, надано не в повному обсязі, надано відомості розподілу виплат від 21.06.2024, 05.07.2024, 22.07.2024, 07.08.2024, 22.08.2024, 06.09.2024, 20.09.2024 та платіжні інструкції № 2130 від 21.06.2024, № 2178 від 05.07.2024, № 2234 від 22.07.2024, № 2285 від 07.08.2024, № 2328 від 22.08.2024, № 2363 від 06.09.2024, №2387 від 20.09.2024, табелі обліку використання робочого часу за червень 2024 року, липень 2024 року, серпень 2024 року та вересень 2024 року, кількість працівників, які зазначені в наданих відомостях не відповідають статистичному звіту, а також наданій довідці про кількість працівників наданою ФОП, реєстри щодо нарахування та виплати заробітної плати, відомості на виплату заробітної з зазначенням сум належних до виплати працівникам не надано.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 4 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» визначає, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Відповідно до статті 38 Закону №2694-XII державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Підпунктом 13 пункту 4, абзацом 1 пункту 27, абзацом 3 пункту 34 Положення №96 визначено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків; здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків; бере участь у роботі комісій з розслідування нещасних випадків на виробництві.
Згідно з пунктом 7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
Згідно з пунктом 1 Положення про Південно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці №167 від 23.09.2022 року, повноваження вказаного Міжрегіонального управління поширюються на територію Кіровоградської, Дніпропетровської та Запорізької областей.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 цього Положення одним із основних завдань Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Відповідно до частини 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Згідно з частиною 5 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Відповідно до абзаців 1-4 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є:
- подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;
- перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);
- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;
- неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;
- доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;
- настання аварії, пожежі, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання;
- за рішенням суду;
- звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у випадках, коли право на подання такого звернення передбачено законом.
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Фізичні особи та посадові особи органів місцевого самоврядування, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом.
Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.
Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.
Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.
Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.
З аналізу наведеного слідує, що предмет позапланової перевірки є обмеженим лише тими питаннями, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, та які обов`язково зазначені у посвідченні (направленні) на проведення перевірки.
За змістом частини 1-2 статті 7 Закону №877-V Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
За змістом частини 3 статті 7 Закону №877-V у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Суд звертає увагу на те, що законодавством, яке врегульовує спірні правовідносини, не передбачено можливості для органу державного нагляду (контролю) виходити за межі предмету позапланової перевірки як при оформленні направлення на її проведення, так і під час проведення такого контрольного заходу.
Суд бере до уваги і те, що Верховним Судом неодноразово висловлювались висновки щодо застосування вищевказаних норм матеріального права у правовідносинах, які виникали між органами, що здійснюють державний нагляд (контроль), переліченими у частині четвертій статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», та особами (фізичними і юридичними), стосовно яких здійснювались заходи державного нагляду (контролю).
Так, у постановах від 31.01.2019 року у справі № 809/799/17, від 20.09.2021 року у справі №2040/5544/18 та від 19.02.2021 року у справі № 820/7069/16 Верховний Суду зробив висновок, що відповідно до абзацу 9 частини 1 статті 6 Закону № 877-V під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Так, цей законодавчий припис покликаний запобігти зловживанню державними органами проводити перевірки з ширшим обсягом питань, а тому під час розгляду цієї категорії справ дослідженню підлягає інформація, що стала підставою для призначення позапланового заходу, на відповідність визначеній інформації та тільки її відображення у наказі та направленні (посвідченні) на проведення позапланового заходу.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Так, відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пунктів 1, 9 Положення про Міністерство економіки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №459 (із змінами), Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (із змінами), пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» від 13.03.2022 №303 винесено наказ Мінекономіки від 16 червня 2023 року №5782, яким дозволено Державній службі України з питань праці протягом періоду воєнного стану проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, гігієни праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю з підстав, визначених абзацами п`ятим, восьмим та дев`ятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»
Як встановлено судом, 10 жовтня 2024 року згідно наказу від 09.10.2024 року №654/ПС-ЗК та направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадовими особами Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань охорони праці було проведено позапланову перевірку суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою здійснення ним господарської діяльності: АДРЕСА_1 .
Предмет перевірки: питання оплати праці в частині нарахування та виплати заробітної плати на умовах, визначених трудовим договором та з питань додержання законодавства у сфері охорони праці.
Підставою для перевірки стало звернення фізичної особи гр. ОСОБА_2 про порушення, що спричинили шкоду її правам.
Статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, настання аварії, пожежі, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.
Таким чином, Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці при прийнятті наказу від 09.10.2024 року №654/ПС-ЗК про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі перевірки ФОП ОСОБА_1 було дотримано всіх вимог встановлених статтями 6 та 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Статтею 11, статтями 6 та 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено обов`язки суб`єкта господарювання.
Так, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:
- допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;
- не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону;
- виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;
- надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;
- одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.
Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено термін «створення перешкод органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю)» - невиконання законних вимог посадових осіб органу державного нагляду (контролю) або недопущення посадових осіб цього органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом.
Відповідно до частин 1 статті 265 Кодексу законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України (у редакції на дату застосування штрафу) юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Разом з тим, механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками. Штрафи накладаються на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
Пунктом 3 Порядку № 509 визначено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах 3, 7 пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до пункту 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах 3, 7 пункту 2 цього Порядку складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом 1 пункту 3 цього Порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2024 року ФОП ОСОБА_1 була вручена вимога про надання документів №ПС/ДН/32320/0026/НД від 10.10.2024, якою було зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у строк до 12:00 години 11.10.2024 надати для проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) з питань оплати праці в частинні нарахування та виплати заробітної плати на умовах, визначених трудовим договором та з питань додержання законодавства у сфері охорони праці вичерпний перелік документів.

11 жовтня 2024 року ФОП ОСОБА_1 надано відповідь на письмову вимогу від 10.10.2024 року разом із документами (лист від 11.10.2024 року №64).

Представниками Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці зазначено, що ФОП ОСОБА_1 було надано не повний перелік документів необхідних для проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) визначених вимогою про надання документів.

У зв`язку з цим представниками відповідача складено Акт про неможливість здійснення державного контролю від 11 жовтня 2024 року №ПС/ДН/32320/0026/НП.

16 жовтня 2024 року ФОП ОСОБА_1 надано заперечення та зауваження на Акт про неможливість проведення заходу державного контролю №ПС/ДН/32320/0026/НП від 11.10.2024 року.

Листом Південно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань охорони праці №ПС/3/1/18832-24 від 24.10.2024 року «Про надання інформації» позивача повідомлено про рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ПС/ДН/32320/0026/НП/СП.

19 листопада 2024 року розглянуто справу про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 та складено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 19.11.2024 року №ПС/ДН/32320/0026/НП/СП-ФС, яким на позивача накладено штраф в розмірі 24 000,00 грн.

Однак, суд повторно наголошує, що відповідно до вимог абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» та наказу Міністерства економіки України від 16.06.2023 року №5782 «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану», Державна служба України з питань праці погодила проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ФОП ОСОБА_1 за зверненням ОСОБА_2 , видано наказ від 09.10.2024 №654/ПС-3К про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю).

Абзацом 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності передбачено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Із аналізу наведеного вбачається, що предмет позапланової перевірки є обмеженим лише тими питаннями, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, та які обов`язково зазначені у посвідченні (направленні) на проведення перевірки.

У даному випадку відповідачем повинні були досліджуватися права ОСОБА_2 в частині нарахування та виплати заробітної плати на умовах, визначених трудовим договором та з питань додержання законодавства у сфері охорони праці.

Щодо застосування норм статті 6 Закону № 877 у контексті спірних правовідносин, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію щодо приписів частини першої статті 6 Закону №877.

Так, у постанові від 13 квітня 2021 року у справі №560/1674/19 суд указав таке: "необхідною умовою для здійснення заходу позапланової перевірки є наявність підстав для проведення перевірки, що визначені частиною 1 статті 41 Закону №3038-VІ та пунктом 7 Порядку №553.

У спірних правовідносинах, як правильно зазначили суди, також підлягають врахуванню і положення частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якої під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Дотримання посадовими особами контролюючого органу законодавчо встановлених обмежень щодо призначення перевірки є обов`язковою передумовою для реалізації контролюючим органом права на проведення перевірки".

Також у постанові від 07 липня 2022 року у справі № 280/1736/19 щодо питання застосування статті 6 Закону № 877-V Верховний Суд зробив наступні висновки: "закріплене у абзаці дев`ятому частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» положення, яким встановлено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю), покликане запобігти зловживанням державними органами (у даному випадку органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду) у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань".

Так, у постановах від 31.01.2019 року у справі № 809/799/17, від 20.09.2021 року у справі №2040/5544/18 та від 19.02.2021 року у справі № 820/7069/16 Верховний Суду зробив висновок, що відповідно до абзацу 9 (на даний час це абз.12) частини 1 статті 6 Закону № 877-V під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Цей законодавчий припис покликаний запобігти зловживанню державними органами проводити перевірки з ширшим обсягом питань, а тому під час розгляду цієї категорії справ дослідженню підлягає інформація, що стала підставою для призначення позапланового заходу, на відповідність визначеній інформації та тільки її відображення у наказі та направленні (посвідченні) на проведення позапланового заходу.

На підставі викладеного, суд погоджується з твердженням позивача, що деякі документи витребувані та вказані в вимозі відповідача №ПС/ДН/32320/0026/НД від 10.10.2024 року виходять за межі предмету позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) призначеного наказом від 09.10.2024 року №654/ПС-ЗК.

Щодо форми Акту, суд виходить з наступного.

У відповідності до частини 15 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Створення перешкод органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) - невиконання законних вимог посадових осіб органу державного нагляду (контролю) або недопущення посадових осіб цього органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом (стаття 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

У відповідності до абзаців 3 частини 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

Акт перевірки складено за формою, встановленою наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27.10.2020 року №2161 «Про затвердження форм документів, що складаються Державною службою України з питань праці» (Форма 3).

Крім того, контролюючим органом, на думку суду, передчасно з переліку затверджених форм актів обрано саме акт про неможливість проведення заходу державного контролю, оскільки захід державного нагляду (контролю) фактично проведено, запитувані документи, що стосуються предмету звернення гр. ОСОБА_4 , були надані контролюючому органу листом оформленим позивачем ще 11.10.2024 року.

Крім того, перед початком здійснення заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1 було ознайомлено із наказом від 09.10.2024 року №654/ПС-ЗК, згідно якого строк проведення заходу державного нагляду (контролю) - з 10.10.2024 року по 23.10.2024 року.

У Журнал реєстрації перевірок ФОП ОСОБА_1 внесено запис про перевірку, посадовими особами відповідача проставлені особисті підписи.

Наведений факт не спростований відповідачем, а отже посадові особи відповідача фактично не були обмежені в допуску до проведення перевірки.

Крім того, суд звертає увагу що зобов`язуючи ФОП ОСОБА_1 надати інформацію стосовно строків виплати заробітної плати за першу та другу половину місяця, перевіряючими не було зазначено конкретний місяць, за який така інформація вимагається від ФОП ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що в розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» позивачем не створювалися перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю), а навпаки виконувалися законні вимоги посадових осіб органу державного нагляду (контролю), які сприяли допущенню посадових осіб цього органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю).

Всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 19.11.2024 року №ПС/ДН/32320/0026/НП/СП-ФС, винесена Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ "Приватбанк" №2516 від 28 листопада 2024 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці () судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 24 000,00 грн. за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 19.11.2024 року №ПС/ДН/32320/0026/НП/СП-ФС.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник