Справа № 420/39546/24
Суддя: Бабeнко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст.262 КАС України адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти у рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 5175,51 грн.

Як зазначено у позовній заяві, згідно з даними контролюючого органу, станом на день звернення до суду за відповідачем рахується податковий борг в сумі 5175,51 грн, який виник з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами-власниками об`єктів житлової нерухомості, на підставі:

податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-2225 від 12.11.2021 у сумі 1419,26 грн;

податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-2225 від 05.09.2022 у сумі 1803,00 грн;

податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-2225 від 23.02.2023 у сумі 1953,25 грн.

Позивач зазначає, що згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Так, позивачем винесена та надіслана відповідачу податкова вимога форми «Ф» від 18 квітня 2023 року №0-2201, проте, вжиті заходи не призвели до позитивного результату та погашення податкового боргу.

У відзиві зазначено, що позивачем направляється позовна заява за адресою відповідача - фізичної особи, яка значиться у ППР, податковій вимозі про сплату борту та Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Позивач зауважив, що згідно з інформацією з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України, відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З посиланням на вимогу п. 45.1. ст.45 ПК України, позивач зазначив, що платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

З урахуванням наведеного у позовній заяві та покликаючись на норми Податкового кодексу України, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з відповіддю №989272 від 24.12.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит судді Одеського окружного адміністративного суду Бабенка Д.А., зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача є: АДРЕСА_2 .

Суд ухвалою від 27.12.2024 відкрив провадження у справи, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, встановив сторонам строки для подання заяв по суті.

Ухвалу суду від 27.12.2024 надіслано на зареєстровану адресу місця проживання відповідача: АДРЕСА_3 , - через національного поштового оператора АТ «Укрпошта» засобами поштового зв`язку із рекомендованим повідомленням про вручення (номер поштового відправлення 820). Проте, 24.01.2025 поштове відправлення №820 повернулось до суду з відміткою про невручення «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим поверненням наявним в матеріалах справи.

При цьому, суд вжив додаткових заходів для належного сповіщення відповідача про розгляд цієї справи за його участі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України в порядку статті 130 КАС України.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.174 КАС України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.251 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 11 статті 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд зауважує, що частина 2 статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, судом здійснено всі, передбачені КАС України заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи.

Втім, у встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, що, в силу приписів КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішував справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України. перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Зважаючи на викладене, враховуючи наведені приписи КАС України, суд розглядав цю справу у межах строку, визначеного для її розгляду ст.258 КАС України, враховуючи положення ч.1 ст.120 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, та перевіривши їх доказами, що наявні в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідач, фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , - є власником об`єктів житлової нерухомості та, відповідно, є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України, місце проживання відповідача ОСОБА_1 з 02.06.2006 до 23.07.2024 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , - а з 24.07.2024: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.10-11).

Згідно з розрахунком суми заборгованості ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (т.1 а.с.6), за відповідачем рахується сума заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 5175,51 грн, яка визначена податковими повідомленнями-рішеннями (форми «Ф»):

№0-2225 від 12.11.2021 у сумі 1419,26 грн;

№0-2225 від 05.09.2022 у сумі 1803,00 грн;

№0-2225 від 23.02.2023 у сумі 1953,25 грн.

Нарахування зазначеної суми заборгованості, яка виникла на підставі означених податкових повідомлень-рішень також підтверджується даними інтегрованої картки платника (т.1 а.с.7-9).

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлялись відповідачу за зареєстрованою на час прийняття податкових-повідомлень рішень адресою місця проживання відповідача: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.12-14).

Судом встановлено, що поштове відправлення з податковим повідомленням-рішенням №0-2225 від 12.11.2021 у сумі 1419,26 грн вручено відповідачу 10.07.2021 (т.1 а.с.12).

Водночас, поштові відправлення з податковими повідомленнями-рішеннями №0-2225 від 05.09.2022 у сумі 1803,00 грн та №0-2225 від 23.02.2023 у сумі 1953,25 грн повернулись до Головного управління ДПС у Хмельницькій області із відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання».

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області за адресою відповідача: вул. Інститутська, буд.10, кв.48, м. Хмельницький, Хмельницька область поштовим зв`язком направлено податкову вимогу форми «Ф» від 18.04.2023 №0-2201 щодо погашення податкового боргу на загальну суму 3222,26 грн (т.1 а.с.15), проте, зазначене поштове відправлення повернулось до Головного управління ДПС у Хмельницькій області із відміткою поштового відділення: «за закінченням терміну зберігання» (т.1 а.с.15 зворотній бік).

У зв`язку з непогашенням податкового боргу відповідачем, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення коштів відповідача.

Вирішуючи справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

За приписами ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

В силу вимог пп.14.1.39, 14.1.156 п.14.1. ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Як визначає стаття 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності до п.16.1.4. ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Як визначено п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Виконанням податкового обов`язку у розумінні п.38.1 ст.38 ПК України є сплата у повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України).

Як визначено пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

За правилами п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пп.266.1.1, 266.2.1, 266.3.1, 266.3.2 п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За приписами пп.266.6.1 п.266.1 ст.266 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно пп.266.7.1 п. 266.1 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

У відповідності з пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України. Фізичні особи можуть сплачувати податок у сільській та селищній місцевості через каси сільських (селищних) рад за квитанцією про прийняття податків (пп.266.9.1 п. 266.9 ст.266 ПК України).

Відповідно до пп.«а» пп.266.10.1- 266.10.3 п.266.10 ст.266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Отже, обчислена контролюючим органом сума податку з об`єкта/об`єктів нежитлової/житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, повинна бути сплачена останніми протягом 60 днів з дня вручення відповідного податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Як було встановлено судом та зазначено вище, позивачем, як контролюючим органом, прийняті та направлені відповідачу, як платнику податків, податкові повідомлення-рішення №0-2225 від 12.11.2021 у сумі 1419,26 грн, №0-2225 від 05.09.2022 у сумі 1803,00 грн; №0-2225 від 23.02.2023 у сумі 1953,25 грн. на загальну суму 5175,51 грн.

При цьому, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується направлення відповідачу означених вище податкових повідомлень-рішень за зареєстрованим місцем проживання (станом на час прийняття податкових повідомлень-рішень), а саме: АДРЕСА_4 .

Суд також враховує, що в силу вимог п.58.2 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з вимогами пункту 58.3 статті 58 ПК України (в редакції, чинній на час надіслання податкових повідомлень-рішень), податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз.2 п.42.5 ст.42 ПК України).

Отже, підтвердженням вручення податкового повідомлення-рішення засобами поштового зв`язку є повідомлення про вручення, а у разі відсутності за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, - повідомлення про вручення із зазначенням причини невручення.

З огляду на наявні у справі та досліджені судом документи, загальна сума заборгованості відповідача станом на день розгляду справи зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, становить 5175,51 грн.

Суд враховує, що податкові повідомлення-рішення, згідно яких у відповідача виник податковий борг, надіслані Головним управлінням ДПС в Хмельницькій області відповідачу на його зареєстровану адресу, однак повернулись відправнику із довідкою Укрпошти із зазначенням причин невручення за закінченням терміну зберігання.

Отже, податкові повідомлення-рішення вважаються врученими.

Докази оскарження указаних вище податкових повідомлень-рішень в матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає, що за змістом п.59.1, 59.5 ст.59 ПКУ, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами справи підтверджується, що на адресу відповідача надсилалась податкова вимога форми «Ф» від 18.04.2023 №0-2201 про сплату податкового боргу, наявного у ОСОБА_1 станом на 17.04.2023 у сумі 3222,26 грн.

Суд зазначає, що податкова вимога форми «Ф» від 18.04.2023 №0-2201 надіслана відповідачу податковим органом на її зареєстровану (на час направлення податкової вимоги) адресу, однак поштове відправлення повернулось із зазначенням причини невручення за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи викладене, сума грошового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, в загальній сумі 5175,51 грн, визначений контролюючим органом шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень, щодо яких відсутні докази їх оскарження, - є узгодженою, не сплачена платником податків у встановлений ПК України строк, та набула статусу податкового боргу.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевіряти правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань, в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.

При цьому, у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі 480/13804/21 від 27.06.2023, №821/2205/15-а від 09 липня 2019 року, по справі № 560/4343/19 від 03 лютого 2022 року.

Відповідно до припису норми п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України, орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктами 87.1, 87.11 ст.87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що відповідач не надавав до суду відзив на позовну заяву та/або доказів погашення податкового боргу, оскільки сума податкового зобов`язання є узгодженою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи відсутність в цій справі таких витрат, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 2, 72, 77, 90, 120, 139, 241-246, 258, 262, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти у рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 5175,51 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Хмельницькій області, , місцезнаходження: вул. Пилипчука, буд.17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000

Суддя Дмитро БАБЕНКО