Справа № 520/34694/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Справа № 520/34694/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить: - визнати протиправним дії головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови мені у призначенні пенсії за віком на загальних підставах та скасувати рішення №99 від 04 листопада 2024 року, від 12 листопада 2024року, від 24 листопада 2024року; - зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до мого страхового стажу, що дає право на пенсію на загальних умовах періоди роботи з 23 листопада 1987 року по 01 серпня 1988 року на посаді головного агронома в колгоспі ім. Ілліча (стаж роботи 0 років 8місяців 9днів) та з 25 серпня 1988 року по 11 листопада 1998 року член колгоспу "Красний Оскіл" (стаж роботи 5 років 2 місяці 20днів).

В обґрунтування позову покликається на те, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отримав відмови у призначенні такого виду пенсії через недостатність страхового стажу, адже відповідачами не враховано вищевказані періоди роботи. Вважає такі дії відповідачів протиправними та просить скасувати відповідні рішення, у зв`язку із чим просить зобов`язати ГУ ПФ України у Харківській області до вчинення дій відносно зарахування до страхового стажу оспорюваного стажу.

Відповідачем головним управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі відповідач-1) подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії. Основним документом, який підтверджує страховий стаж є трудова книжка, а за її відсутності інші документи. Трудова книжка позивача містить неточності, що унеможливлюють зарахувати оспорювані періоди до страхового стажу позивача. Просить у позові відмовити.

Відповідачем головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-2) подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що позивач ОСОБА_1 у жовтні 2024 року звернувся до Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком. Йому було відмовлено через відсутність необхідного стажу. Він звернувся повторно, але отримав відмову у Запорізькій області та Львівській області. 14.11.2024 він звернувся до Пенсійного фонду України в Харківській області знову і отримав відмову від Хмельницької області. Закон України № 1058-IV регулює надання пенсій за віком, для яких потрібен страховий стаж не менше 31 року. Павелко Олександр надав документи про стаж, але його стаж становить лише 26 років 11 місяців 11 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком. Позовна заява є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Відповідачем головним управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (далі відповідач-3) подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється за даними системи персоніфікованого обліку. Згідно зі статтею 26 Закону №1058, право на призначення пенсії за віком мають особи, які досягли 60 років і мають страховий стаж не менше 31 року. Пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком 28.10.2024, маючи 60 років і 5 днів, але його страховий стаж становить лише 21 рік 9 місяців 21 день. Періоди роботи в колгоспах не зараховані через відсутність записів про виконання мінімуму трудової участі в колективному господарстві. Позивач надав трудові книжки та акти опитування свідків, але вони не відповідають вимогам щодо підтвердження стажу роботи. Відсутні належні документи для зарахування періодів роботи в колгоспах до страхового стажу. Просить у позові відмовити.

Відповідачем головним управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (далі відповідач-4) подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що відповідно до Інструкції № 162, виправлені відомості про роботу повинні відповідати оригіналу наказу. Якщо наказ загублено, виправлення базуються на інших документах. Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції, затвердженій Наказом Мінпраці України № 58 від 29.07.1993. Трудові книжки колгоспників велися відповідно до Положення, затвердженого Постановою № 310 від 21.04.1975. Згідно з Постановою № 637 від 12.08.1993, основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка. Якщо її немає, стаж підтверджується іншими документами. 28.10.2024 ОСОБА_2 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Йому було відмовлено через відсутність необхідного стажу. Просить у позові відмовити.

Позивач подано до суду відповідь на відзив. Вважає відзив головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (далі відповідач-3) необґрунтованим та незаконним. Позивач подав заяву про призначення пенсії за віком до Пенсійного фонду України в Харківській області у жовтні 2024 року. Документи та трудові книжки відповідають вимогам. Через повномасштабне вторгнення та руйнування установ він надав документи, що підтверджують право на пенсію. Позивач вважає, що його права були порушені, і рішення відповідачів повинні бути скасовані. Основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка. У разі її відсутності стаж підтверджується іншими документами. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 23.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 23.01.2025 судове засідання відкладено на 17.02.2025 о 17 год. 45 хв.

Позивачем подано до суду заяви про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити.

Відповідачем-1 та відповідачем-3 подано до суду заяви про розгляд справи у відсутності предстаників.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. З урахування заяви позивача та відповідача-3 про розгляд справи у їх відсутності, наявністю заяв по суті від відповідачів, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, у жовтні 2024 року ОСОБА_1 , звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, із заявою, та доданим до неї пакетом документів, для призначення пенсії за віком, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказана заява про призначення пенсії за віком та додані до неї документи розглянуті за екстериторіальний принципом головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням, №99 від 04 листопада 2024 року, про відмову у призначенні пенсії відділу призначення пенсій управління Пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із тим, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспах ім. Ілліча та Червоний оскіл з 23 листопада 1987 року по 01 серпня 1988 року, згідно записів трудової книжки від 18 березня 1986 року НОМЕР_1 , з 25 серпня 1988 року по 11 листопада 1998 року згідно записів трудової книжки колгоспника від 25 серпня 1988 року НОМЕР_2 оскільки записи в трудових книжках про виконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві не значиться. До справи не долучено довідку про перейменування чи реорганізацію колгоспів.

05 листопада 2024 року позивач повторно звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, №99 від 12 листопада 2024 року, про відмову у призначенні пенсії. Позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із тим, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі з 25 серпня 1988 року по 15 листопада 1993 року оскільки для зарахування необхідно долучити уточнюючи довідку про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні видану на підставі первинних документів.

14 листопада 2024 року позивач звернувся із заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії за віком, на загальних умовах. Вказана заява про призначення пенсії за віком та додані до неї документи розглянуті за екстериторіальний принципом головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Рішенням №99 від 20 листопада 2024 року, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із тим, що: періоди роботи в колгоспі з 23 листопада 1987 року по 01 серпня 1988 року, оскільки в трудовій книжці від 18 березня 1986 року НОМЕР_1 відсутня інформація про час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні); періоди роботи в колгоспі згідно з трудовою книжкою колгоспника від 25 серпня 1988 року НОМЕР_2 з 25 серпня 1988 року по 15 листопада 1993 року, оскільки в трудовій книжці відсутній номер та дата документу на підставі якого внесено запис про трудову діяльність, записи не завірено підписом голови колгоспу та головного бухгалтера.

25 листопада 2024 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії за віком, на загальних умовах.

Рішеннями головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 99 від 29.11.2024 відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач вважає дії відповідачів протиправними , а прийняті ними рішення підлягають скасуванню, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд установив, пенсійним органом до загального трудового стажу позивача зараховано 26 років 11 місяців 11 днів, згідно з записів у трудових книжках НОМЕР_1 від 18 березня 1986 року та НОМЕР_2 від 25 серпня 1988 року.

До страхового стажу роботи позивача органом Пенсійного фонду України не зараховані періоди роботи:

- періоди роботи з 23 листопада 1987 року по 01 серпня 1988 року на посаді головного агронома в колгоспі ім. Ілліча, Стаж роботи 0 років 8 місяці 9 днів.

- періоди роботи з 25 серпня 1988 року по 15 листопада 1993 року член колгоспу "Красний Оскіл". Стаж роботи 5 років 2 місяці 20 днів.

Згідно з запису в трудовій книжці НОМЕР_1 від 18 березня 1986 року у період з 23 листопада 1987 року по 01 серпня 1988 року позивач працював на посаді головного агронома в колгоспі ім. Ілліча. Це записи № 3 та 4, які скріплені підписом голови колгоспу та печаткою установи.

Відповідно до запису в трудовій книжці НОМЕР_2 від 25 серпня 1988 року у період з 25 серпня 1988 року по 15 листопада 1993 року позивач працював на посаді агронома в колгоспі Красний Оскіл. Це записи № 1,2,3 та 4, які скріплені підписом голови колгоспу і інспектором відділу кадрів та печаткою установи.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Частиною 1 ст. 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року не менше 31 років.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Щодо неврахування до страхового стажу періодів роботи позивача період роботи з 25.08.1988 до 15.11.1993 згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_2 від 25.08.1988, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні, та оскільки відсутня назва органу Пенсійного фонду України в актах опитування свідків, яким вони складені, що є порушення вимог пункту 12 додатку 3 Порядку підтвердження періодів роботи позивавала, суд прийшов наступного.

У відповідності до п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 вказаних Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно з абзацу 2 пункту 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правління колгоспу особи та печатки (п.6).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13).

Згідно із ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №588/647/17.

Суд звертає увагу на тому, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому їх не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірних періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Судом встановлено, що вказані вище записи не зарахованих періодів роботи позивача засвідчені печатками підприємств та підписами уповноважених осіб.

Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з запису № 1,2,3 та 4 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 25 серпня 1988 року у період з 25 серпня 1988 року по 15 листопада 1993 року позивач працював на посаді агронома в колгоспі «Красний Оскіл».

На підтвердження вказаного факту, з метою отримання відповідних підтверджуючих довідок про роботу позивач звернувся до архівного відділу.

Листом архівного відділу Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області від 28 червня 2024 року за № 01-35/50, позивача повідомлено, що під час окупації міста архівні справи з кадрових питань (особистий склад) колгоспу "Червоний Оскіл", КСП "Червоний Оскіл" Ізюмського району Харківської області були знищені в наслідок пожежі. У зв`язку із цим надання запитуваної інформації вбачається неможливим.

З метою підтвердження стажу роботи до пенсійного органу позивачем були приведені два співробітника колгоспу, які мають аналогічні записи в трудових книжках, підтверджувальні архівні довідки, інформацію про відпрацьовані трудодні та відомості про заробітну плату.

На підставі цих даних були складені Акти опитування свідків від 28.10.2024 ОСОБА_3 , трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 , та ОСОБА_4 , трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_4 , які містяться в матеріалах справи позивача.

На думку суду, у спірному випадку відповідач не перевірив записи у трудовій книжці позивача та додані уточнюючі документи, та не зарахував спірні періоди роботи позивача без обґрунтованих підстав, пославшись лише на формальні неточності у записі на титульній сторінці.

Відтак, на думку суду, дії відповідача щодо не зарахування стажу лише через формальні неточності є протиправними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що періоди роботи з 25.08.1988 по 15.11.1993 ОСОБА_1 згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_2 від 25.08.1988 підлягають врахуванню до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Щодо неврахування до страхового стажу періодів роботи позивача згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 18.03.1986, оскільки дата народження на титульному листі трудової книжки не відповідає паспорту, та за записами трудової книжки до страхового стажу не можливо зарахувати період з 23.11.1987 по 01.08.1988, оскільки відсутня дата зарахування на роботу, інформація про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні у колгоспі.

Суд зазначає, що у період внесення записів в трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 від 18.03.1986 діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 №162.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.1. Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Заповнення трудових книжок та вкладишів до них здійснюється мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округа, на території яких розташовано дане підприємство, установа, організація, та офіційною мовою СРСР (пункт 2.1. Інструкції №162).

Згідно із абзацами першим, другим, четвертим пункту 2.2. Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції №162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується 1984.05.01, в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; 05.01.1984. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5. Інструкції №162).

Відповідно до пункту 2.10. Інструкції №162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю без скорочення чи заміни імені та по батькові ініціалами) та дата народження вказуються на підставі паспорту чи свідоцтва про народження.

Згідно з п. 2.12. Інструкції №162 зміни записів в трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження здійснюються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвище, ім`я, по батькові тощо) та з посиланням на номер і дату цих документів.

При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи в даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзац перший пункту 4.1. Інструкції №162).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 "Про трудові книжки робітників та службовців" та даною Інструкцією.

За приписами пункту 18 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 "Про трудові книжки робітників та службовців" відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від21.02.2018 у справі №687/975/17, згідно якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства та не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

З огляду на викладене, враховуючи, що дата народження на титульному листі трудової книжки не відповідає паспорту, та за записами трудової книжки до страхового стажу не можливо зарахувати період з 23.11.1987 по 01.08.1988, оскільки відсутня дата зарахування на роботу не спростовує факту наявності у позивача страхового стажу у спірний період, суд дійшов висновку, що періоди роботи ОСОБА_1 з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 18.03.1986 підлягають врахуванню до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить до висновку, що суб`єкти владних повноважень при прийнятті рішень про відмову у призначенні пенсії за віком діяли не на підставах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже такі дії є протиправним.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення №99 головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.11.2024, головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 12.11.2024, головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.11.2024, головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.11.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії та зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_2 від 25.08.1988 період роботи з 25.08.1988 по 15.11.1993, та згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 18.03.1986 зарахувати період з 23.11.1987 по 01.08.1988.

При визначенні територіального органу Пенсійного фонду, який має обов`язок поновлення порушеного права позивача шляхом зарахування оспорюваних періодів роботи, суд враховую положення абз. 1 п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абз. 14 п. 4.2 Порядку №22-1).

Тож дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії за віком, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є останнім за заявою позивача ГУ ПФУ в Харківській області.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині до ГУ ПФУ в Харківській області підлягають задоволенню.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом в постановах від 08.02.2024 (справа №500/1216/23), від 07.05.2024 (справа №460/38580/22).

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань стягнути на користь позивача судовий збір по 302,80 грн з кожного.

Керуючись ст. ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії та скасувати рішення №99 головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.11.2024, головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 12.11.2024, головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.11.2024, головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.11.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи, а саме: з 25.08.1988 до 15.11.1993, згідно з трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_2 від 25.08.1988; з 23.11.1987 до 01.08.1988, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 18.03.1986.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження місто Харків, майдан Свободи, будинок № 5, ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок № 158Б, ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області, місцезнаходження місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, будинок № 10, ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, місцезнаходження місто Хмельницький, вулиця Гната Чекірди, будинок № 10, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 17.02.2025.

Суддя М. І. Садова