Справа № 160/33527/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
19 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бюро економічної безпеки України, в якій просить:
- визнати протиправними дії Бюро економічної безпеки України щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до вислуги років стажу державної служби, набутого за періоди з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, 21.08.2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ;
- зобов`язати Бюро економічної безпеки України провести перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років стаж державної служби, набутий за періоди з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, 21.08.2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року, відповідно до пункту «и» частини 1 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що з 19.09.2023 по теперішній час проходить службу в БЕБ, наказом від 18.09.2023 №211-к/ДСК-ДП призначена на посаду старшого аналітика Департаменту аналізу інформації та управління ризиками Бюро економічної безпеки України. Відповідно до наказу БЕБ від 21.09.2023 № 220-к/ДСК-ДП присвоєно спеціальне звання лейтенант Бюро економічної безпеки України. При прийнятті ОСОБА_1 на службу до Бюро економічної безпеки України Центральною комісією з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років був підготовлений висновок. Проте комісією не враховані періоди державної служби позивача згідно записів трудової книжки та довідки ОК-5: з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, з 21.08.2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року. Отже відповідач не зарахував до вислуги років стажу державної служби спірні періоди роботи, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, у зв`язку із чим звернулася із цим позовом до суду.
Ухвалою від 24 грудня 2024 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
07 січня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від Бюро економічної безпеки України надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач зазначив, що центральна комісія БЕБ з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років, зарахувала позивачу до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років період служби в БЕБ з 19.09.2023 по 02.10.2023 00 р. 00 м. 13 д. Станом на 02 жовтня 2023 року стаж служби позивача становить: 00 років 00 місяців 13 днів. Вказаний стаж позивачу оголошений наказом БЕБ від 02.10.2023 року № 245-к/ДСК-ДП, складений на підставі висновку центральної комісії БЕБ, станом на 02 жовтня 2023 року. При винесенні висновку центральна комісія БЕБ врахувала вимоги та документи, передбачені п. 10 Інструкції для обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років. Отже, обчислення позивачу стажу служби для виплати надбавки за вислугу років відбувалося відповідно до Інструкції та спеціального законодавства в порушеній сфері, зокрема, Закону України «Про Бюро економічної безпеки України», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1333 «Про затвердження Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України», Інструкції з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, затвердженої наказом БЕБ від 19.04.2022 №70, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.04.2022 за №444/3778, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб». З огляду на вказане, позивачу було правомірно зараховано виключно періоди служби, які не відносяться до посад державної служби, зважаючи на відмінність понять несення служби в правоохоронному органі чи інших органах, в яких присвоюються спеціальні звання, враховуючи особливість несення такої служби (загроза життю та здоров`ю, несення служби у нічну пору доби та інше) від служби на посадах державної служби. Таким чином, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.
11 січня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначив, що пунктом 10 Інструкції встановлено, що особам, які мають спеціальні звання БЕБ, яким у встановленому законодавством порядку зараховано до вислуги років раніше не враховані періоди служби, доплата надбавки за вислугу років здійснюється з дня надання ними документів, що підтверджують їх період служби (роботи). До документів, що підтверджують періоди служби (роботи) для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, належить трудова книжка (за наявності), послужний список, військовий квиток, документ про вищу освіту з додатками та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж служби (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо). Відтак ОСОБА_1 27.11.2024 року подала заяву про зарахування до вислуги років стажу державної служби, у якій просила зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років стаж державної служби, набутий за періоди з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, 21.08.2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року відповідно до пункту и частини 1 статті 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII. До даних заяв було подано документи, якими підтверджується стаж державної служби, а саме: копія трудової книжки, довідки ОК-5 та ОК-7. Тобто ОСОБА_1 реалізувала своє право, яке чітко визначено пунктом 10 Інструкції. Кім того представник відповідача вказав, що відповідач умисно перекручує профільне законодавство, яке чітко визначає право особи на зарахування до вислуги років часу роботи в державних органах, якщо в подальшому ця особа проходила службу в Бюро економічної безпеки України. Робота в державних органах включає в себе державну службу. Відповідно на позивача ОСОБА_1 , яка працювала на державній службі, після чого проходить службу в БЕБ України, поширюється ця норма. Також по відзиву відповідач аналізує статус працівників БЕБ, що взагалі не стосується справи, оскільки позивачу присвоєно спеціальне звання.
16 січня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від Бюро економічної безпеки України надійшли заперечення на відповідь на відзив, де відповідач зазначив, що позивач, посилаючись на пункт 10 зазначає, що їй не враховані періоди державної служби до вислуги років, які зазначено в поданій повторно копії трудової книжки і, відповідно, відраховує термін звернення до суду саме з дати повторного розгляду її вже раніше розглянутої трудової книжки та інших документів, в яких відомості залишись незмінними. Проте як трудова книжка позивача, так і додані до неї документи не містили нових відомостей про стаж її роботи, отже, комісією було розглянуто всі надані позивачем документи в тому числі її трудову книжку під час встановлення їй стажу служби як 02.10.2023, так і під час повторного перегляду поданих нею документів. З огляду на те, що повторний запит позивача не містив будь-яких нових відомостей, звернення з таким запитом було направлено на створення штучної дати перегляду комісією та відмови в зарахуванні їй стажу державної служби до періоду проходження служби в БЕБ. Крім того відповідач вказав, що поняття державна служба та час роботи в державних органах є відмінним, що не дає змоги ототожнювати їх, в тому числі, виходячи з відмінностей в правовому регулюванні. Посилання позивача на звуження прав особи також не знаходить свого відображення враховуючи особливість регулювання правовідносин та мету Закону, яка має на меті реалізацію особами, які перебували на військовій службі, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та Законом. Щодо працівників БЕБ та працівників інших органів державної влади, визначених в постанові зараховується час роботи в органах державної служби тільки при переході на військову службу в органи і військові формування відповідного органу державної влади.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Наказом БЕБ від 21.09.2023 № 220-к/ДСК-ДП позивачу було присвоєно спеціальне звання лейтенант Бюро економічної безпеки України.
Наказом БЕБ від 24.07.2024 № 396-к/ДСК-ДП позивача було переведено на посаду старшого аналітика Департаменту аналізу інформації та управління ризиками БЕБ (код посади 3.3.3.127).
Відповідно до висновку центральної комісії БЕБ з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років від 29.09.2023 року №347/13/ДСК-24 позивачу зараховано до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років такі періоди: з 19.09.2023 по 02.10.2023 00 р. 00 м. 13 дн.
Станом на 02 жовтня 2023 року стаж служби позивача становить: 00 років 00 місяців 13 днів.
Вказаний стаж позивачу оголошений наказом БЕБ від 02.10.2023 року № 245-к/ДСК-ДП, складений на підставі висновку центральної комісії БЕБ, станом на 02 жовтня 2023 року.
Представник позивача подав в інтересах ОСОБА_1 заяву 14.11.2024 року про перегляд висновку Центральної комісії з обчислення стажу служби для виплат надбавки за вислугу років, в якій просив:
- переглянути висновок Центральної комісії з обчислення стажу служби для виплат надбавки за вислугу років, який оголошений наказом БЕБ, щодо врахування стажу службу ОСОБА_1 ;
- зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років стаж державної служби, набутий за періоди з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, 21.08,2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року відповідно до пункту и частини 1 статті 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ.
27.11.2024 року ОСОБА_1 подала заяву про зарахування до вислуги років стажу державної служби, у якій просила:
- зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років стаж державної служби, набутий за періоди з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, 21.08.2007 року по 14.03,2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року відповідно до пункту и частини 1 статті 17 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ.
До даних заяв було подано документи, якими підтверджується стаж державної служби, а саме: копія трудової книжки позивача, довідки ОК-5 та ОК-7.
11 грудня 2024 року ОСОБА_1 отримала відповідь на заяву, подану 27.11.2024 року, в якій відповідач зазначив наступне:
Бюро економічної безпеки України розглянуло заяву від 27.11.2024 (вх. БЕБ № Ф-2011/0/7 від 28.11.2024) про зарахування до вислуги років стажу державної служби та повідомляє.
За наслідками розгляду заяви центральною комісією БЕБ з обчислення стажу для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України встановлено відсутність підстав для її задоволення.
11 грудня 2024 року також надійшла відповідь представнику ОСОБА_1 , в якій відповідач зазначив наступне:
За наслідками розгляду заяви центральною комісією БЕБ з обчислення стажу для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України встановлено відсутність підстав для її задоволення.
12.12.2024 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із рапортом про надання вищезазначених документів.
16.12.2024 року позивач отримала копії: витягу з наказу від 18 вересня 2023 року Про призначення працівників №211-к/ДСК-ДП, витягу з наказу від 02 жовтня 2023 року Про встановлення стажу служби №245-к/ДСК-ДП, висновку №347/13/дск-23 від 29.09.2023, витягу з наказу від 21 вересня 2024 року Про присвоєння спеціального звання Бюро економічної безпеки України №220-к/ДСК-ДП, витягу із послужного списку із особової справи.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не зарахування до вислуги років стажу державної служби, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела прав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 30 Закону України "Про Бюро економічної безпеки України" №1150-IX від 28.01.2021 передбачено, що Держава забезпечує соціальний захист працівників Бюро економічної безпеки України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.
Особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом. Пенсійне забезпечення осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. та деяких інших осіб".
Відповідно до пункту и частини 1статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992 особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.
Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №393 від 17.07.1992 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.
Згідно з абзацом 12 пункту 1 Постанови №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і-«з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.
Відповідно до пункту 34 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1333(далі - Положення №1333), для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, зараховується служба, визначена в пункті 1постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (ЗП України, 1992 р., № 7, ст. 182; Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 969), у календарному обчисленні (один місяць служби за один місяць).
Відповідно до п. 2 Інструкції з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки, затвердженої наказом Бюро економічної безпеки України від 19 квітня 2022 року №70 (далі - Інструкція №70), визначення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ здійснюється комісією з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років.
Згідно з пунктом 5 Інструкції періоди служби для виплати надбавки за вислугу років обчислюються відповідно до законодавства особам, які мають спеціальні звання БЕБ, та проходять службу у центральному апараті, заступникам керівників територіальних управлінь БЕБ,- центральною комісією.
Для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, зараховуються періоди служби, визначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (пункт 6 Інструкції).
Пунктом 10 Інструкції особам, які мають спеціальні звання БЕБ, яким у встановленому законодавством порядку зараховано до вислуги років раніше не враховані періоди служби, доплата надбавки за вислугу років здійснюється з дня надання ними документів, що підтверджують їх період служби (роботи). До документів, що підтверджують періоди служби (роботи) для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, належить трудова книжка (за наявності), послужний список, військовий квиток, документ про вищу освіту з додатками та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж служби (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).
З урахуванням викладеного, як Закон №2262-XII, так і Постанова №393, так і Інструкція №70, так і Положення №1333 чітко передбачають обов`язковість врахування до вислуги років стажу державної служби, що набутий особою до переходу на службу до Бюро економічної безпеки України.
Суд встановив, що ОСОБА_1 згідно трудової книжки має наступний стаж роботи:
- 03.04.2002 року - Красноградська міжрайонна державна податкова інспекція: зарахована на посаду старшого державного податкового інспектора групи обліку надходжень Зачепилівського відділення з шестимісячним випробувальним терміном;
- 03.04.2002 року - присягу Державного службовця прийняла 03.04.2002 року;
- 31.03.2002 року - в зв`язку з реорганізацією Красноградської МДПІ та створення нової Красноградської МДПІ звільнити з займаної посади згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України;
- 01.04.2003 року - зарахована в порядку переводу до Красноградської МДПІ на посаду старшого державного податкового інспектора групи громадських зв`язків та масово роз`яснювальної роботи Зачепилівського відділення;
- 01.07.2004 року - переведена на посаду державного податкового інспектора Зачепилівського відділення у зв?язку із змінами організаційної структури;
- 22.02.2005 року - звільнена з займаної посади за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України;
- 21.08.2007 року - Державна податкова інспекція у Жовтневому районі міста Дніпропетровська: за рішенням конкурсної комісії прийнята на посаду головного державного інспектора на час відпускного догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_2 відділу адміністрування податку на додану вартість, управління оподаткування юридичних осіб та присвоєно чергове спеціальне звання інспектора податкової служби 2 (другого) рангу;
- 29.10.2007 року - переведена на посаду головного державного податкового ревізора- інспектора відділу адміністрування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб на час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, основного працівника;
- 11.01.2008 року - переведена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу адміністрування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб, постійно;
- 25.08.2008 року - присвоєно чергове спеціальне звання - інспектора податкової служби І рангу;
- 23.05.2011 року - переведена на посаду завідувача сектору по роботі з критеріями ризику по податку на додану вартість відділу адміністрування податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб, на період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника, як така, що успішно пройшла стажування;
- 25.08.2011 року - присвоєно чергове спеціальне звання - радника податкової служби III рангу;
- 14.03.2012 року - у зв`язку з реорганізацією ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська звільнена по переводу до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України;
- 15.03.2012 року - Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби: прийнята на роботу на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу адміністрування податку на додану вартість та акцизного податку управління оподаткування юридичних осіб по переводу з ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська;
- 01.07.2012 року - у зв`язку з реорганізацією ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби шляхом приєднання в ДПІ у Жовтневому районі м, Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області призначена у порядку переведення на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість управління оподаткування та контролю об?єктів і операцій. Присвоєно 15 (п`ятнадцятий) ранг державного службовця;
- 02.01.2014 року - присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи III (третього) рангу;
- 31.05.2015 року - у зв`язку з реорганізацією ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області шляхом приєднання в ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області призначена в порядку переведення на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за декларуванням ПДВ управління оподаткування юридичних осіб;
- 12.05.2015 року - звільнена з займаної посади по переводу до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України;
- 13.05.2015 року - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області: призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу зонального контролю управління власної безпеки ГУ ДФС у Дніпропетровській області як така, що успішно пройшла стажування в порядку переведення з ДПІ у Жовтневому районі міста Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
- 15.12.2015 року - звільнена з займаної посади у зв`язку з переведенням до Державної фіскальної служби України, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України;
- 16.12.2015 року - Державна фіскальна служба України: призначена в порядку переведення на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу власної безпеки при ГУ ДФС у Дніпропетровській області Головного управління власної безпеки як така, що успішно пройшла стажування;
- 10.03.2016 року - звільнена з займаної посади у зв`язку з переведенням до Головного
управління ДФС у Дніпропетровській області згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України;
- 11.03.2016 року - ГУ ДФС у Дніпропетровській області: призначена в порядку переведення на посаду головного державного ревізора-інспектора організаційно-аналітичного відділу управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;
- 21.11.2016 року - переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб;
- 19.08.2019 року - звільнена із займаної посади в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області згідно п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України Про державну службу та п. 5 ст. 36 КЗпП України;
- 20.08.2019 року - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області: призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб, в порядку переведення з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, та присвоєно 6 (шостий) ранг державного службовця;
- 21.10.2019 року - переведена на рівнозначну посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Соборного управління;
- 02.10.2019 року - у зв`язку з введенням в дію організаційної структури та штатного розпису переведена на рівнозначну посаду головного державного ревізора-інспектора Дніпровсько-Новомосковського відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом;
- 25.01.2019 року - звільнена з займаної посади у порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Кіровоградській області відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України Про державну службу та п. 5 ст. 36 КЗпП України;
- 26.01.2021 року - Головне управління ДПС у Кіровоградській області: призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом. Головного управління ДПС у Кіровоградській області у порядку переведення з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України Про державну службу;
- 21.10.2021 року - у зв`язку з введенням в дію штатного розпису Головного управління ДПС у Кіровоградській області на 2021 рік, посаду головного державного ревізора-інспектора перейменовано на посаду головного державного інспектора;
- 21.06.2022 року - звільнена у порядку переведення до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України Про державну службу;
- 22.06.2022 року - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України: призначена на посаду головного державного інспектора відділу податкового адміністрування підприємців у галузі виробництва продовольчих товарів управління податкового адміністрування підприємств виробничої сфери в порядку переведення з Головного управління ДПС у Кіровоградській області;
- 27.02.2022 року - переведена на посаду головного державного інспектора відділу роботи з ризиками управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків;
- 18.09.2023 року - припинено державну службу та звільнена із займаної посади за угодою сторін згідно з частиною 2 ст. 86 Закону України Про державну службу.
Водночас відповідач не врахував до вислуги років стаж державної служби, що набутий позивачем до переходу на службу до Бюро економічної безпеки України, а саме: з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, з 21.08.2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року.
Як встановлено судом, представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що при винесенні висновку центральна комісія БЕБ врахувала вимоги та документи, передбачені п. 10 Інструкції для обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років.
Зазначено також, що обчислення позивачу стажу служби для виплати надбавки за вислугу років відбувалося відповідно до Інструкції та спеціального законодавства в порушеній сфері, зокрема, Закону України Про Бюро економічної безпеки України, Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1333 Про затвердження Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, Інструкції з обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, затвердженої наказом БЕБ від 19 квітня 2022 року № 70, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 квітня 2022 року за № 444/3778, Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб.
Отже відповідач вважає, що позивачу було правомірно зараховано виключно періоди служби, які не відносяться до посад державної служби, зважаючи на відмінність понять несення служби в правоохоронному органі чи інших органах, в яких присвоюються спеціальні звання, враховуючи особливість несення такої служби (загроза життю та здоров`ю, несення служби у нічну пору доби та інше), від служби на посадах державної служби.
З цього приводу суд зазначає, що пункт 10 Інструкції до документів, що підтверджують періоди служби (роботи) для обчислення періодів служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ, відносить трудову книжку (за наявності), послужний список, військовий квиток, документ про вищу освіту з додатками та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж служби (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).
Крім того згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Таким чином, позивач належними документами, наданими і Бюро економічної безпеки України, і суду підтвердив період державної служби: з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, з 21.08.2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ.
Суд критично оцінює доводи відповідача, що до працівників БЕБ та працівників інших органів державної влади, визначених в постанові, зараховується час роботи в органах державної служби тільки при переході на військову службу в органи і військові формування відповідного органу державної влади, оскільки відповідно до пункту «и» частини 1 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Бюро економічної безпеки України відноситься до переліку видів служби, яка зараховується до вислуги років для призначення пенсії.
З урахуванням того, що позивач проходить службу у Бюро економічної безпеки України, відповідач протиправно не зарахував час її роботи за спірні періоди до стажу служби для виплати надбавки за вислугу років у Бюро економічної безпеки України.
Згідно із п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач належними доказами довів , що має право на зарахування до вислуги років стажу державної служби, набутого за періоди з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, 21.08.2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією від 12.12.2024 № 1090-В3М4-ХОЕР-3109.
Оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу адвоката, суд зазначає наступне.
Поняття витрат на професійну правничу допомогу та порядок їх розподілу між сторонами визначені ст. 134 КАС України, відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Необхідно зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано:
- договір № 21/10 від 21.10.2024 року «Про надання професійної правничої допомоги»;
- платіжну інструкцію від 21.10.2024 року № 7Е77-ЕАЕ5-8С2Н-62ТМ на суму 6000,00 грн;
- платіжну інструкцію від 12.12.2024 року № 6854-Т694-РС48-6Т4Н на суму 6000,00 грн.
Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховним судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 6000,00 грн.
Керуючись ст. статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Бюро економічної безпеки України щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до вислуги років стажу державної служби, набутого за періоди з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, 21.08.2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року, як періоду служби для виплати надбавки за вислугу років особам, які мають спеціальні звання БЕБ.
Зобов`язати Бюро економічної безпеки України провести перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років стаж державної служби, набутий за періоди з 03.04.2002 року по 31.03.2003 року, з 01.04.2003 року по 22.02.2005 року, 21.08.2007 року по 14.03.2012 року, з 15.03.2012 року по 12.05.2015 року, з 13.05.2015 року по 15.12.2015 року, з 16.12.2015 року по 10.03.2016 року, з 11.03.2016 року по 19.08.2019 року, з 20.08.2019 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 21.06.2022 року, з 22.06.2022 року по 18.09.2023 року, відповідно до пункту «и» частини 1 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук