Справа № 620/11440/24
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України № 41 від 08.02.2024 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України повторно розглянути матеріали щодо ОСОБА_1 , про надання статусу учасника бойових дій.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення відповідача від 08.02.2024 №41 про відмову у наданні йому статусу учасника бойових дій є незаконним та порушує його права та законні інтереси.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав юридичної оцінки всім доказам відповідача та не зазначив причин їх відхилення.

Апелянт вважає, що на розгляд комісії надано витяги з журналу бойових дій Академії Державної пенітенціарної служби (яка є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства), а не підрозділом військової частини.

Свої доводи обґрунтовує тим, що документального підтвердження фактів особистої участі осіб начальницького складу Академії Державної пенітенціарної служби, в тому числі і позивача, або у складі військової частини у виконанні бойових завдань Академією Державної пенітенціарної служби надано не було.

Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 та від 12.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Від представника Міністерства юстиції України 22.11.2024 до суду надійшли додаткові пояснення у справі, які представник просить врахувати під час розгляду апеляційної скарги.

Від позивача 13.01.2025 до суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

Колегія суддів не приймає до уваги зазначені заперечення під час розгляду апеляційної скарги, оскільки такі заперечення позивачем подані поза строком, який встановлений в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 20.11.2024 року.

Так, матеріалами справи підтверджується, що зазначену ухвалу суду від 20.11.2024 на апеляційну скаргу позивачу направлено на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 та доставлено 22.11.2024 о 10:47, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи (а.с.166).

Клопотання про поновлення строку на подачу заперечень на апеляційну скаргу позивачем не подавалося.

Таким чином, доводи позивача про те, що останній не був належним чином повідомлений про відкриття провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України спростовуються вищезазначеними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини третьої статті 164 Кодексу адміністративного судочинства України заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дасть змогу іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до частини шостої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву на апеляційну скаргу застосовуються правила, встановлені частиною другою статті 175 цього Кодексу. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в Пенітенціарній академії України (перейменована в Академію Державної пенітенціарної служби) та, зокрема, з 01.11.2023 на посаді старшого викладача кафедри тактико- спеціальної підготовки.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 47, позивач з 24.02.2022 зарахований до сил та засобів оборони міста Чернігова, на продовольче забезпечення зарахований при військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2022 № 86 позивача виключено з сил та засобів оборони міста Чернігова з 04.04.2022.

Згідно наказу Командувача Оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.04.2022 № 43 позивач з 04.04.2022 прибув до складу сил та засобів Оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які залучаються та беруть безпосередню участь в оборонній операції для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України, з метою виконання службових (бойових завдань).

Відповідно до копії довідки Оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 08.11.2022 № 579/д/ОУВЧ позивач у період з 24.02.2022 по теперішній час брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Чернігівській області, м. Чернігові.

Підставою для видачі довідки слугували наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 47, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2022 № 86, наказ Командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.04.2022 №43.

Зі змісту протоколу засідання комісії слідує, що з метою недопущення необґрунтованого прийняття рішення, щодо надання комісією статусу учасника бойових дій позивачу, надіслано відповідні запити до військової частини НОМЕР_3 та Оперативного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » щодо надання витягів з журналу бойових дій Оперативного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та/або військової частини НОМЕР_1 у частині, що стосується, зокрема, позивача.

Листом військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2023 № 502/16/22 повідомлено про неможливість надати витяги з підсумкових бойових донесень або витягів із бойових розпоряджень у зв`язку з передачею вказаних документів до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України та те, що їм надано гриф обмеження доступу «Таємно» та «Для службового користування».

Зі змісту архівної довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України від 24.10.2023 № слідує, що до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України на зберігання надійшли: підсумкові бойові донесення ТГ «Чернігів» - ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за період з 10 по 17 квітня 2022 року, в яких зазначено, що угруповання виконували завдання в смузі відповідальності. Поіменні списки військовослужбовців особового складу відсутні.

Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України 08.02.2024 розглянуто матеріали щодо надання статусу учасника бойових дій особам начальницького складу Академії Державної пенітенціарної служби, зокрема і позивачу, за результатами розгляду яких прийнято рішення №41, яким відмовлено позивачу у наданні статусу учасника бойових дій.

Підставою для відмови слугувало посилання на абзац другий та третій пункту 11 Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.12.2023 № 4324/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2023 р. за № 2201/41257.

Не погоджуючись із вищевказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що позивач у період з 24.02.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Чернігівській області, що підтверджується відповідною довідкою Оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 08.11.2022 № 579/д/ОУВЧ, яка видана на підставі документів, як передбачено положеннями пункту 4 Порядку №413 і які у розумінні вказаних норм є офіційними документами, виданими державними органами, які містять достатні докази про безпосередню участь позивача у виконанні відповідних завдань.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ), учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Положеннями пункту 19 частини першої статті 6 Закону №3551-ХІІ визначено, що учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV (далі Закон№ 2713-IV) Державна кримінально-виконавча служба України здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413) (у редакції станом на 25.10.2022).

За приписами абзацу 1 пункту 2 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Абзацом 10 пункту 4 Порядку № 413 закріплено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів -

витяги (копії) бойових донесень,

журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки),

вахтових журналів,

польотних листів,

матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Згідно пункту 5 Порядку №413, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Офісі Генерального прокурора, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісії), - стосовно осіб, зазначених в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку.

Положеннями пункту 6 Порядку № 413 передбачено, що комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Отже, аналіз наведених норм права свідчить про те, що статус учасника бойових дій відповідно до приписів пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та Порядку № 413 надається особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, що підтверджується відповідними документами, перелік яких наведено у пункті 4 Порядку № 413.

При цьому, вказаними нормативно-правовими актами не визначається перелік підстав, за яких заявнику може бути відмовлено у наданні відповідного статусу.

Водночас, оцінка документів має істотне значення для прийняття відповідачем правильного рішення, а перелік документів для надання статусу учасника бойових дій, визначений абзацом десятим пункту 4 Порядку №413, допускає альтернативність і не зведений до їхньої сукупності.

Відповідно до абзаців другого та третього пункту 11 Положення № 4324/5 відповідач відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі: відсутності підстав, які підтверджуються документами, для надання особам, зазначеним у пункті 2 цього Положення, статусу учасника бойових дій; відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій. І цей перелік є вичерпним.

Колегія суддів встановила, що відповідно до протоколу № 5 від 08 лютого 2024 року засідання комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Міністерства юстиції України, Академія Державної пенітенціарної служби звернулась до Міністерства юстиції України з листом від 29.11.2022 № 22/3061 про визнання учасниками бойових дій осіб начальницького складу Академії ДПтС, зокрема, ОСОБА_1 .

До вказаного листа додані наступні документи:

1. Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України від 08.11.2022 № 579/д/ОУВЧ, яка підписана командувачем оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " генерал-майором ОСОБА_2 ;

2. Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виключення із сил і засобів оборони АДРЕСА_1 із 04.04.2022 осіб начальницького складу Академії ДПтС від 04.02.2022 №86;

3. Витяг з наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » про прибуття до сил і засобів цього угрупування з 04.04.2022 осіб начальницького складу Академії ДПтС від 19.04.2022 № 43;

4. Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування до сил і засобів оборони міста Чернігова осіб начальницького складу Академії ДПтС від 24.02.2022 № 47.

З протоколу № 5 від 08.02.2024 вбачається, що Комісія, вирішуючи питання щодо наявності підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій, досліджувала витяг із Журналу бойових дій, який згідно з положеннями абзацу десятого пункту 4 Порядку № 413 є обов`язковим документом, на підставі якого може бути надано статус учасника бойових дій.

Як було вищезазначено, абзацом 10 пункту 4 Порядку № 413 закріплено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів - витяги (копії) бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Комісія дослідила витяг із Журналу бойових дій Академії ДПтС (інвентарний № 292т, початий 24.02.2022) та зазначила, що пунктом 1 розділу IV Інструкції з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363 (далі - Інструкція № 363), передбачено, що Журнал бойових дій ведеться виключно у військових частинах (або її підрозділах), кораблях 1-го, 2-го, 3-го рангів, однак на розгляд Комісії надано витяг з Журналу бойових дій Академії ДПтС (яка є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства), а не підрозділом військової частини.

У зв`язку з чим, Комісією вирішено зупинити розгляд матеріалів з метою направлення запиту до ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " про надання інформації щодо віднесення Академії до підрозділу ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (колишнього ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") та/або військової частини НОМЕР_1 та щодо АДРЕСА_2 на ведення Журналу бойових дій. Окремо зазначено, що у разі уповноваження Академії на ведення Журналу бойових дій, необхідно надати відповідний витяг з наказу про призначення посадової особи Академії, на яку покладено обов`язок з ведення такого журналу.

На виконання вказаного рішення, Міністерством юстиції України до ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " надіслано запит (лист від 27.12.2022 № 123234/14.8/22) щодо надання роз`яснення:

- чи є (була) Академія державної пенітенціарної служби підрозділом ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (колишнього ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ") та/або військової частини НОМЕР_1 ;

- чи уповноважено Академію державної пенітенціарної служби, яка є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, що належить до сфери управління Міністерства, вести Журнал бойових дій. Якщо так, зазначити правові підстави та надати відповідний витяг з наказу про призначення посадової особи на яку покладено обов`язок з ведення такого журналу.

Військовою частиною НОМЕР_1 листом від 11.01.2023 № 502/16/22 повідомлено, що Академія як структурний підрозділ сил та засобів оборони АДРЕСА_1 , виконуючи бойові розпорядження командування ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " вела бойові дії направлені на захист територіальної цілісності України, у такому разі відповідно до Інструкції № 363, перебачено ведення Журналу бойових дій. Згідно з наказом ректора Академії від 24.02.2022 № 89/ОД відповідальними за ведення Журналу бойових дій призначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . До вказаного листа додано копію вказаного наказу.

Отже, Комісію повідомлено про обставини, що стали підставою для зупинення розгляду матеріалів, однак у матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення (висновок) Комісії щодо оцінки Журналу бойових дій, який має істотне значення для прийняття відповідачем відповідного рішення.

З метою дослідження додаткових обставин, що мають істотне значення для прийняття Комісією рішення про надання статусу учасника бойових дій, та отримання зазначених витягів листами від 30.01.2023 № 10734/14.8/-23, від 23.02.2023 № 22358/14.8/-23 відповідачем надіслані запити до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України (далі - ГДА Міноборони).

У запитах Комісія просила повідомити, чи передані військовою частиною НОМЕР_1 на зберігання до архіву витяги з бойових розпоряджень та витяги з підсумкових бойових донесень ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_3 ) за період з 24.02.2022 по 10.06.2022 та чи мають вони гриф секретності «Таємно».

Однак, докази про те, що Комісія зверталась до ГДА Міноборони із вказаним запитом на кожну особу окремо у матеріалах справи відсутні.

Водночас, 08 лютого 2024 року Комісія прийняла рішення про відмову ОСОБА_1 надати статус учасника бойових дій, відповідно до абзаців 2 і 3 пункту 11 Положення, а саме: у зв`язку з відсутністю підстав, які підтверджуються документами, для надання особам, зазначеним у пункті 2 Положення, статусу учасника бойових дій, та відсутності документів, що містять достатні підтверджуючі докази, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

Колегія суддів вважає передчасним висновок Комісії про відсутність документального підтвердження фактів особистої безпосередньої участі позивача у виконанні бойових завдань, оскільки, він зроблений без належного встановлення документів, які надають позивачу право на отримання статусу учасника бойових дій.

Також із матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу довідку командуючого оперативним угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » генерал-майора ОСОБА_6 від 08.11.2022 № 579/д/ОУВЧ про те, що він у період з 24 лютого 2022 року по теперішній час брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Чернігівській області, м. Чернігові. У вказаній довідці зазначено, що ця довідка складена на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 47 та від 04.04.2022 № 86, наказу командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.04.2022 № 43 і є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Крім того, слід наголосити, що форма довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України затверджена як Додаток 6 до Порядку № 413.

За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який її видав. Тож, якщо військовослужбовцю видано довідку про підтвердження його участі у бойових діях або заходах, підписану уповноваженим командиром (начальником), то презюмується, що командир (начальник) перевірив та підтвердив наявність документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Однак, апелянт зазначену вище довідку безпідставно не прийняв до уваги.

Щодо доводів Міністерства юстиції України про те, що заслуховування пояснень осіб, стосовно яких подані документи, свідків та представників органів державної влади, інших установ та організацій є правом Комісії, але аж ніяк не обов`язком, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 6 Порядку № 413 встановлено, що Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Таким чином, саме на Комісію покладено обов`язок з вивчення документів, у разі потреби в отримання додаткових відомостей, надсилати запити до відповідних архівних установ, інших органів і установ, заслуховувати пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та прийняття рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, а за відсутністю підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази про те, що Комісія на виконання своїх повноважень під час розгляду, поданих закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання (Академією), вчиняла дії, зокрема, щодо надіслання запиту до відповідної архівної установи з метою отримання витягів із бойових донесень та бойових розпоряджень оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »/«Чернігів» шляхом зазначення точних пошукових даних вказаних документів, що стосується позивача.

Також, Комісія не скористалась наданим правом заслухати свідків та представників органів державної влади, інших установ та організацій для визначення наявності підстав щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій.

При цьому, згідно матеріалів справи, Комісії було відомо про те, що бойові розпорядження й витяги з підсумкових бойових донесень знаходяться у архіві та носять оперативно-тактичний характер і містять відомості з грифом секретності «Таємно». Разом з тим, відсутні докази витребування Комісією таких документів, у тому числі, з грифом секретності.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (п. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 01 липня 2003 року у справі "Suominen v. Finland"; заява № 37801/97).

Суд наголошує, що належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура прийняття відповідного рішення.

Обсяг і ступінь мотивації рішення залежить від конкретних обставин, які були предметом обговорення, але у будь-якому випадку має показувати, приміром, що доводи/пояснення/документи взято до уваги і, що важливо, давати розуміння чому і чим керувалася Комісія, коли досліджувала документи під час засідання, тобто встановити мотиви ухваленого рішення. Особливо-виняткової значимості обґрунтованість/вмотивованість рішення набуває тоді, коли йдеться про відмову у наданні особі статусу учасника бойових дій, з огляду на наслідки, які це потягне.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вказане рішення відповідача не відповідає вимогам та принципам управлінської діяльності, закріпленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк прийняте суб`єктом владних повноважень необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття; недобросовісно, що порушує права та законні інтереси позивача, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 08.02.2024 № 41 про відмову у наданні статусу учасника бойових дій позивачу та, з метою відновлення прав позивача, зобов`язати відповідача повторно розглянути матеріали позивача про надання статусу учасника бойових дій.

Доводи апелянта про неможливість повторного розгляду матеріалів ОСОБА_1 з огляду на внесення змін до законодавства, яке передбачає підстави та порядок прийняття рішення про надання статусу учасника бойових дій, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки реалізація права особи має здійснюватися за нормами, чинними саме на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій, тобто станом на момент направлення відповідачу таких матеріалів.

Посилання апелянта на правову позицію Шостого апеляційного адміністративного суду, викладену у справі №620/4823/24, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки правові висновки судів першої та апеляційної інстанції викладені щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не є обов?язковими до врахування у контексті статті 7 та частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року у справі №620/11440/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

О.В.Карпушова