Справа № 334/8182/24
Суддя: Козлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 28.01.2025
Справа № 334/8182/24
Провадження № 2-а/334/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Александрової А.С.

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладання адмінінстративного стягнення по справі про адмінінстративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з адмінінстративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №4583 від 26.09.2024 року про накладання адмінінстративного стягнення по справі про адмінінстративне правопорушенняза ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що 25.09.2024 близько 14 год. 30 хв. його зупинили особи, одягнуті у одяг військового зразка (статус військовослужбовців ними не було підтверджено), які, не надавши ніяких підтверджуючих документів на уповноваження їх здійснювати перевірку документів, почали вимагати у документи.

Позивач відмовився надати документи, оскільки прохання Позивача показати підтверджуючі документи щодо старшого групи оповіщення, який уповноважений перевіряти документи та вручати повістки, особами, одягнутими у одяг військового зразка, було проігнороване, а отже, відповідні повноваження щодо перевірки документів не були підтверджені.

Після чого особи, одягнуті у одяг військового зразка та представники поліції затримали Позивача без належно оформлення протоколу про адміністративне затримання та без будь-якої його згоди відвезли до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де незаконно тримали та психологічно знущалися над ним 25.09.2024-26.09.2024, вимагаючи пройти військово-лікарську комісію для визначення його придатності до військової служби.

Позивач весь цей час наголошував представникам ІНФОРМАЦІЯ_1 , що він є обмежено придатним і відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про знесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», громадяни України, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби протягом дев`яти місяців з дня набрання чинності цим Законом , а саме до 04.02.2025 і що він пройде військово-лікарську комісію для визначення придатності до військової служби до зазначеного Законом строку після підготовки усіх медичних документів.

25.09.2024, під час перебування у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , Позивачем було здійснено телефонний дзвінок на номер екстреної служби 102 та повідомлено, що його незаконно та безпідставно утримують представники ТЦК, які здійснюють над ним психологічне знущання, примушуючи пройти медичний огляд.

Тим не менше, після психологічних погроз щодо безтермінового тримання без відповідного годування Позивача, представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено адміністративний протокол, проти чого Позивач не заперечував тільки щоб над ним перестали знущатися.

26.09.2024 стрільцем-помічником гранатометника третього відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно Позивача складено Протокол № 4583 про адміністративне правопорушення - за відмову від проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби, а начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено оскаржувану Постанову.

В своїх поясненнях до протоколу Позивач зазначив, що йому «... погрожували поліцейські та хотіли заламати, що у зв`язку з психологічним натиском відносно нього, відсутністю у нього медичної документації та виписок стосовно його здоров`я він відмовляється пройти військово-лікарську комісію для визначення придатності його до військової служби...».

Вищезазначені дії представників ІНФОРМАЦІЯ_1 є порушенням Конституції України, відповідно до якої - ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Про зазначенні події Позивачем 30.09.2024 подано заяву про злочин до Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері.

Позивач вважає, що норми чинного законодавства не містять положень, які б зобов`язували його проходити медичний огляд на протязі однієї доби, а тому Запорізький районний ТЦКтаСП міг би видати йому повістку на інший день.

Вимагання з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щоб позивач негайно пройшов медичний огляд було фактично спрямоване на створення позивачеві перешкод у реалізації його конституційного права на вільне збирання і поширення інформації про стан його здоров`я, яка могла б суттєво вплинути на вивчення та оцінку стану його здоров`я під час визначення ступеня його придатності до військової служби при здійсненні лікарями медичного огляду.

Отже, позивач зауважує, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду як такого, а відмовився проходити його в день затримання без його медичних документів про перенесені ним захворювання.

Просив скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 № 4583 від 26.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Також, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму судових витрат.

Ухвалою суду від 08.10.2024 року за вказаними позовними вимогами ОСОБА_1 було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати зазначені позовні вимоги в порядку спрощеного позовного провадження, із викликом учасників.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явився, надали суду заяву, у якій просили розгляд справи провести за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив та у встановлений судом строк з дня одержання копії ухвали та копій документів не надав до суду відзив на позовну заяву, який би відповідав вимогам ст.162 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Воєнний стан та загальна мобілізація у встановленому законодавством України порядку неодноразово продовжувалися і станом на 18 травня 2023 року в Україні введений воєнний стан та загальна мобілізація.

З 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, який розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває дотепер.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок №1487), цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 47 Порядку № 1487 у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 13, для призовників - додаток 17 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 3 цього Додатку 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4583 від 26.09.2024 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп. за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що 26.09.2024 позивач відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби.

Тобто, без належно оформлення протоколу про адміністративне затримання та без будь-якої підстави, ОСОБА_1 без його згоди, відвезли до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де незаконно тримали та психологічно знущалися над ним 25.09.2024-26.09.2024, вимагаючи пройти військово-лікарську комісію для визначення його придатності до військової служби.

Відповідно до п. 3.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 18.08.2008 №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

До початку проведення медичного огляду ТЦК та СП отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю.

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Норми чинного законодавства не містять положень, які б зобов`язували будь кого проходити медичний огляд на протязі однієї доби, а тому ІНФОРМАЦІЯ_2 мав би видати повістку на інший день.

Отже, вищевказаним встановлено, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся від проходження медичного огляду як такого, а відмовився проходити його в день затримання 25.09.2024 року без особистих медичних документів про перенесені ним захворювання для об`єктивного висновку медичної лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, у постанові про адмінінстративне правопорушення, яка складена відносно ОСОБА_1 вказано, що 26.09.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1984 р.н. відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, про що було складено відповідний акт про відмову.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст.247 КпАП України вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обетавин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адмініетративного правопорзчпення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скаеування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адмініетративного етягнення, або нескаеованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, евідків, виеновком екеперта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовзчоться особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи заеобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транепортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`яеувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, відповідач при розгляді еправи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 не не врахував вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, зокрема дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: не з`ясував наявність медичних документів щодо стану здоров`я для об`єктивного проходження ВЛК, подальше проходження обстеження у вузьких спеціалістів за направленням ВЛК, а також не врахував, що чинне законодавство України не містить заборони щодо проходження військовозобов`язаним військово-лікарської комісії з метою визначення придатності для проходження військової служби не в день виявлення такого військовозобов`язаного.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Зі змісту постанови вбачається, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення було досліджено лише протокол та акт. Однак, не була з`ясована обставина щодо наявності у мене при собі медичних документів щодо стану здоров`я для об`єктивного проходження ВЛК.

Відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення (ч.3 ст.8 КУпАП).

Отже, орган який розглядає справу повинен сприяти особі, яка притягається до адміністративної відповідальності в реалізації її прав серед яких основоположним є право на захист, створення перешкод у реалізації якого становитиме порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, наслідком чого є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі №524/9827/16-а.

Згідно матеріалів справи, постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 був складений 26.09.2024.

ОСОБА_4 був присутній під час його складення. В цей же день 26.09.2024 року була винесена оскаржувана постанова. В оскаржуваній постанові вказано про роз`яснення позивачу його прав та обов`язків. Проте, як доведено позивачем, йому лише запропонували підписати документи та вручили їх копії. Тобто, фактично права та обов`язки роз`яснені не були.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята не на підставі вимог закону, що є порушенням ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення, вона була винесена відносно ОСОБА_1 в день складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.277-2 КУпАП визначено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаютьея дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по еправі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення з метою дотримання її права на захист.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Даний висновок суду відповідає чисельній практиці Верховного Суду, викладений у постановах від 31 березня 2021 року в справі №676/752/17, від 21 березня 2019 року в справі №489/1004/17, від 30 січня 2020 року в справі №308/12552/16-а та від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити еправу про адміністративне правопорушення.

Як встановлено в ході судового розгляду, уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із оглянутих судом матеріалів справи не доведно порушення ОСОБА_1 будь яких норм Закону.

Відповідно до ст. 72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем ст.210-1 КУпАП України.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Закону та відповідно і вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню із стягненням за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч.2 ст.19, 65 Конституції України, ст.ст.7, 9, 210-1 ч.3, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладання адмінінстративного стягнення по справі про адмінінстративне правопорушення - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 № 4583 від 26.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.3 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄРДПОУ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,50 гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Козлова Н. Ю.