Справа № 148/2881/24
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/2881/24
Провадження №2-а/148/5/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог послалася на те, що 12.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №24/3307, згідно якої на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивачка вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, згідно протоколу № Т/24/1985 від 03.12.2024 про адміністративне правопорушення, який складено головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно неї, 16.10.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що військовозобов`язана ОСОБА_1 не повідомила про зміну облікових даних. Натомість в оскаржуваній постанові № 24/3307 зазначено, що вказане правопорушення вчинено нею 03.12.2024

Також у протоколі від 03.12.2024 зазначено, що розгляд справи призначено 10.12.2024 о 10.00 год., однак постанова винесена тимчасово виконувачем обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 12.12.2024.

Крім того, у резолютивній частині постанови про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення №24/3307 від 12.12.2024 не зазначена норма КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу та зі змісту даної постанови неможливо встановити, чи визнано винною її у вчиненні адміністративного правопорушення, що також є значним порушення норм процесуального права.

Доказом її «провини» в постанові № 24/3307 зазначено рапорт начальника відділення обліку та бронювання, який не може бути належним доказом підтвердження її вину, та витяг з ЄДР призовників також не може бути підтверджуючим доказом, оскільки відразу після отримання паспорта 03.12.2024 року вже на нове прізвище вона одразу з`явилася до ІНФОРМАЦІЯ_3 для зміни облікових даних, а саме надання інформації щодо зміни прізвища, про що вона надавала свої пояснення. Однак дані пояснення при розгляді справи до уваги не взято та їм не надано відповідної оцінки.

Таким чином позивачка вважає, що жодних законодавчих норм, в тому числі і правил військового обліку, не порушувала. За таких обставин просить визнати постанову № 24/3307 від 12 грудня 2024 року винесену тимчасово виконувачем обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 відносно неї протиправною та скасувати.

В судове засідання позивачка не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявою про відкладення судового засідання до суду не звертався.

17.01.2025 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 не визнаються з наступнх підстав.

Так, 03.12.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що військовозобов`язана громадянка України, ОСОБА_1 не повідомила про зміну облікових даних, зазначених у пп.1 п.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», у встановлений законодавством строк, а саме, про зміну прізвища, чим допустила порушення пп.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.

З метою притягнення до адміністративної відповідальності 03.12.2024 головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 було складено протокол №Т/24/1985 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

ОСОБА_1 була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що поставила свій підпис у протоколі №Т/24/1985. Окрім цього, ОСОБА_1 отримала копію протоколу №Т/24/1985, про що також поставила свій підпис.

10.12.2024 ОСОБА_1 прибула на розгляд справи, проте, у зв`язку зі службовою необхідністю, ІНФОРМАЦІЯ_2 було перенесено розгляд справи на 12.12.2024 року, про що ОСОБА_1 була повідомлена.

12.12.2024 ОСОБА_1 прибула на розгляд справи та пояснила, що «після розлучення і зміни прізвища, отримавши паспорт, прибула у військомат для зміни даних у військовому квитку в той же день». Окрім цього, ОСОБА_1 зазначила, що очікувала новий паспорт, тому не прибула у зазначений законодавством строк.

Також представник відповідача у відзиві зазначає, що документом, який став підставою зміни військово-облікових даних громадянки ОСОБА_1 є свідоцтво про розірвання шлюбу. Тому датою зміни прізвища ОСОБА_1 слід вважати дату складання відповідного актового запису про розірвання шлюбу, а саме 29.10.2024.

Оскільки у семиденний строк після вказаної дати позивачка не повідомила про зміну прізвища, то правомірно була притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 210 КУпАП, так як порушила Правила військового обліку. З огляду на викладене представник відповідача просить відмовити в позові.

У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії паспорта № НОМЕР_1 , виданого органом 0534 20.11.2024, вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою України (а.с. 5).

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_5 11.07.2017, ОСОБА_4 є медичною сестрою, рядовою у запасі та прийнята на облік ІНФОРМАЦІЯ_6 28.07.2017 (а.с. 24).

З копії протоколу № Т/24/1985 від 03.12.2024 про адміністративне правопорушення вбачається, що 16 жовтня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що військовозобов`язана громадянка України ОСОБА_1 не повідомила про зміну облікових даних, зазначених у пп.1 п.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме про зміну прізвища, чим допустила порушення Правил військового обліку.

Не повідомивши про зміну облікових даних, своєю бездіяльністю ОСОБА_1 допустила порушення Правил військового обліку та вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с. 8).

Також з даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в каб. №21 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10:00 год. 10.12.2024. Крім того, в ньому містяться її письмові пояснення, де вона вказала: "після розлучення і зміни прізвища, отримавши паспорт, прибула у військкомат для зміни даних у військовому квитку в той же день".

До протоколу додається: копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_1 , копія свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 , копія заяви про уточнення персональних даних (а.с. 8 - зворотній бік).

З копії розписки від 10.12.2024 судом встановлено, що цього дня ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, відбудеться 12.12.2024 о 10:00 год., а також її повідомлено про права, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у вказаній розписці (а.с. 21 зв. бік).

Як встановлено з копії оскаржуваної постанови № 24/3307 від 12.12.2024, винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді накладення штрафу в сумі 17000 грн. Підставою для винесення даної постанови, як вбачається з її змісту, стали наступні обставини.

03.12.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено, що громадянка України, ОСОБА_1 , будучи зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не повідомила про зміну облікових даних у встановлений законодавством строк, чим допустила порушення Правил військового обліку.

Той факт, що військовозобов`язана ОСОБА_1 не повідомила про зміну своїх облікових даних у встановлений законодавством строк, підтверджується рапортом начальника відділення військового обліку та бронювання, витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, де зазначено, що ОСОБА_1 вчасно не повідомила про зміну своїх облікових даних. Невиконання обов`язків, зокрема, не повідомлення про зміну своїх облікових даних у встановлений законодавством строк, становить собою склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Отже, ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП (а.с. 9).

З копії заяви ОСОБА_1 датованої 04.12.2024 вбачається, що вона звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням провести уточнення її персональних даних, військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів та змінити прізвище у військовому квитку в єдиній базі « ОСОБА_6 » згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 22).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 29.10.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано 29.10.2024. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище йому « ОСОБА_9 », їй « ОСОБА_10 » (а.с. 23 зв. бік).

З листа начальника Тульчинського відділу УДМС у Вінницькій області від 29.01.2025 №0534.1-89/0534.1-25, наданого на виконання ухвали суду, слідує, що відповідно до обліків ЄІАС УМП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 19 листопада 2024 року звернулася до відділу з питанням оформлення паспорта громадянина України, в зв`язку зі зміною прізвища з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 29.10.2024 відділом ДРАЦС у місті Вінниці ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). Вищевказаній громадянці було оформлено паспорт громадянина Україпп № НОМЕР_4 , виданий органом 0534 20.11.2024, терміном дії до 20.11.2034. ОСОБА_1 отримала даний паспорт громадянина України в Тульчинському відділі УДМС у Вінницькій області після проведення процедури верифікації 03 грудня 2024 року (а.с. 38).

Відповідно до копії виписки №19767 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 05.10.2024 ОСОБА_8 звернулася до Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниця в звязку з отриманням 01.10.2024 травми та їй встановлено діагноз: розтягнення зв`язок та деформація гомілковостопного суглоба, ділянка неуточнена (а.с. 41).

Вирішуючи даний спір, суд виходить із такого.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

За зімстом п.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Відповідно до Указу президента України №64/2022 введено воєнний стан з 24.02.2022, який триває і по теперішній час.

Отже, станом на час розгляду справи та дату, зазначену в постанові як дату можливого правопорушення, вчиненого позивачкою, діяв особливий період.

Частина 3 статті 210 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до норм інших законів чи підзаконних нормативно-правових актів, якими врегульовано, в даному випадку, правила військового обліку.

Так, згідно пп.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних іа резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.2022 №1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».ов`язаних та резервістів», до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про прізвище, відомості про зміну прізвища.

Порушення призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При цьому, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин, суд доходить висновку, що при притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП встановлених законодавством вимог не дотримано. А докази, які покладено в основу її винуватості, на які посилається відповідач, поза розумним сумнівом не свідчать про наявність в її діянні даного складу адміністративного правопорушення.

Так, обставини правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення № Т/24/1985 від 03.12.2024, який став підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не відповідають тим, які встановленні під час розгляду справи справи ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .

В першу чергу це стосується дати, коли нібито було вчинене ОСОБА_1 , правопорушення. Згідно протоколу - це 16 жовтня 2024 року, а згідно оскаржуваної постанови - 03.12.2024. При цьому, доводи представника відповідача у відзиві на позов про те, що це є опискою, не дають можливості встановити, а де ж зроблена описка: в протоколі чи в постанові. Крім того, слід звернути увагу, що дата вчинення правопорушення, є істотною обставиною, яка має бути встановлена під час розгляду справи. Також ця дата має значення з огляду на те, що згідно протоколу, про зміну прізвища позивачка повинання була повідомити в семиденний термін з дати розірвання шлюбу, а саме з 29.10.2024. При цьому з самого протоколу слідує, що Правила військового обліку ОСОБА_1 порушила ще до того, як змінила прізвище, 16.10.2024.

Крім того, ні з протоколу, ні з постанови неможливо встановити, за яких саме обставин було виявлене вчинене нібито ОСОБА_1 правопорушення щодо порушення військового обліку. З аналізу доданих до протоколу доказів (документів), а саме: копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_1 , копія свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 , копія заяви про уточнення персональних даних, наявних у протоколі пояснень позивачки, слідує що саме вона звернулася до відповідача 03.12.2024 після того, як розірвала шлюб, змінила прізвище та отримала паспорт, який посвідчує її особу саме як ОСОБА_1 , а не ОСОБА_8 , з метою уточнення своїх персональних даних після зміни прізвища, у звязку з чим і надала вказані документи. Така поведінка позивачки, на переконання суду, не свідчить про її бездіяльнісчть або ж свідоме ухилиння від виконання свого обовязку щодо уточнення персональних даних. А вказує на те, що позивачка здійснила дії щодо уточнення своїх даних як військовозобовязана.

Суд вважає необхідним звернути увагу і на те, що свідоцтво про розірвання шлюбу не є документом, що посвідчує особу. Таким документом, виходячи із положень ст. 13 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», є, зокрема, паспорт громадянина України. А тому суд доходить висновку, що отримавши новий паспорт після зміни прізвища та звернувшись до відповідача щодо уточнення своїх даних, позивачка виконала свій обовязок та не порушила Правил військового обліку.

Натомість дії відповідача свідчать про безпідставне та протиправне притягнення її до адміністративної відповідальності без обєктивного встановлення всіх обставин справи.

На це також вказує і те, що в оскаржуваній постанові міститься лише вказівка на загальні дані щодо порушення ОСОБА_1 Правил військового обліку, без вказівки на те, які ж саме персональні дані в неї змінилися та потребують уточнення та, між іншим, міститься цитування пп.12 п. 1 ст. 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до якого до персональних даних призовника військовозобовязаного та резервіста належать відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи. Однак згідно протоколу військовозобов`язана громадянка України ОСОБА_1 не повідомила про зміну облікових даних, зазначених у пп.1 п.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме про зміну прізвища, чим допустила порушення Правил військового обліку.

Отже, при винесені оскаржуваної постанови відповідач вийшов за межі зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення від 03.12.2024 обвинувачення.

Крім того, в обгрунтування оскаржуваної постанови та вини ОСОБА_1 покладено зовсім інші докази, ніж ті, що вказані в протоколі, зокрема рапорт начальника відділення військового обліку та бронювання, витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Проте вказаних документів до постанови та відзиву відповідачем не додано.

Звертає увагу на себе і той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення віл 03.12.2024 зазначено, що до нього додається заява ОСОБА_1 про уточнення персональних даних. Тобто, з заявою про уточнення даних позивачка звернулася до відповідача саме 03.12.2024, що відповідає її поясненням у цьому ж протоколі про те, що відразу після отримання паспорта вона звернулася до відповідача про уточнення персональних даних. Разом з тим, сама ця заява, як звбачається з її копії, зареєстрована відповідачем лише 04.12.2024.

Суд звертає увагу і на те, що резолютивна частина оскаржуваної постанови, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, не містить зазначення нормативного акта (частини, статті закону), що передбачає відповідальність, до якої притягнуто ОСОБА_1 .

Згідно з ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. В той же час, при внесенні оскаржуваної постанови не зазначено належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які були отримані та оцінені у встановленому законом порядку. В її обгрунтування покладено зовсім інші докази, ніж ті, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідачем належним чином не мотивовано, що суперечить вимогам ст. 7, 245, 252, 280, 283 КУпАП.

Одного лише опису в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів його вчинення, недостатньо для доведення факту вчинення правопорушення. Жодних доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до неї не додано.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленої процедури та є протиправною.

Доводи позивачки є обгрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідачем на їх спростування не надано належних та допустимих доказів.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ст.72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 79, 90, 139, 205, 242-246, 286 КАС України, статтями 7, 9, 210, 235, 245, 247, 215, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 293 КУпАП, Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»,Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30. 12.2022 № 1487, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову № 24/3307 від 12.12.2024, винесену тимчасово виконувачем обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на неї адміністративного стягнення, визнати протиправною і скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.02.2025.

Суддя Л.А. Штифурко