Справа № 460/1113/25
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
18 лютого 2025 року м. РівнеСправа №460/1113/25
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Н.О. Дорошенко, після одержання позовної заяви
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 04.12.2022 суми грошової допомоги для оздоровлення розмірі місячного грошового забезпечення за 2020-2022 роки та суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі окладу за військовим званням за 2020-2021 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня календарного року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08 2017;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача:
- грошове забезпечення за періоди з 29.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 04.12.2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 відповідно та множенням на вiдповiдний тарифний коефiцiєнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, з урахуванням раніше виплачених сум;
- суму грошової допомоги на оздоровлення за 2020 - 2022 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за вiйськовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017 та з урахуванням раніше виплачених сум;
- суму матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки в розмiрi окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021 вiдповiдно та множенням на відповiдний тарифний коефiцiєнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою судді від 31.01.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення ухвали у спосіб подання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення такого строку, та належних доказів в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.
11.02.2025 на виконання вказаної ухвали позивачем подано заяву (вх.№8417/25) про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).
Вирішуючи заяву про поновлення позивачу строку звернення з позовом до адміністративного суду, суд враховує таке.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).
Водночас, строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів визначені статтею 233 КЗпП України.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України (в редакції з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України (в редакції з 19.07.2022) із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
З матеріалів позовної заяви встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (який є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 04.12.2022 №246 (по стройовій частині) полковника ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача військ Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 02.12.2022 на посаду у Військовій частині НОМЕР_1 , з 04.12.2022 виключено із списків особового складу територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Таким чином, після виключення із списків особового складу територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивач продовжував проходити військову службу у складі іншого військового формування.
Крім того, за змістом посвідчення офіцера від 26.09.2014 серії НОМЕР_2 позивач продовжує проходити військову службу у складі військової частини НОМЕР_3 .
У заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивач підстави пропуску такого строку пов`язує із тим, що після звільнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 він продовжує проходити військову службу. Такі обставини, на думку позивача, створили умови, які не дали можливості йому вчасно відреагувати на порушення його прав. Зауважив, що після виникнення можливості він відразу зібрав доказову базу та звернувся до суду з цією позовною заявою.
Разом з тим, за змістом інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що у провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа №460/3829/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 04.12.2022, суми грошової допомоги для оздоровлення за 2020-2022 роки та суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року, за період 01.01.2021 року по 31.12.2021 року за період 01.01.2022 року по 04.12.2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу з військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осі встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року, відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 з урахуванням раніш виплачених сум; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 суму грошової допомоги на оздоровлення за 2020 - 2022 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 та на 01 січня 2022 року відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 суму матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки в розмірі окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року відповідно та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 з урахуванням раніше виплачених сум.
Таким чином, на розгляді Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа №460/3829/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих підстав, що і позовна заява у справі №460/1113/25.
Ухвалою суду від 29.04.2024 у справі №460/3829/24, яка набрала законної сили 29.04.2024, позовну заяву залишено без розгляду.
В ухвалі від 29.04.2024 у справі №460/3829/24 суд встановив, що: "... позивач в грудні 2022 року звертався до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про виплату йому грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.12.2022 та з проханням надати йому особові рахунки із зазначення його грошового забезпечення, у зв`язку з чим позивачу була надана відповідь та особові рахунки зокрема за період 2020- 2022 років, документи датовані 24.12.2022, в подальшому позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_5 (справа № 460/1050/23), що спростовує твердження позивача про його незнання законодавства, а також він був обізнаний про розмір та складові його грошового забезпечення.
Тобто, позивач ще в 2022 році був проінформований про суми грошового забезпечення, які були йому нараховані та виплачені при звільненні".
Таким чином, позивачу було достеменно відомо про суми грошового забезпечення, які були йому нараховані та виплачені за 2020 - 2022 роки ще в 2022 році.
Враховуючи проаналізовану вище редакцію частин першої та другої статті 233 КЗпП України, чинну з 19.07.2022, суд зазначає, що після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
При цьому, суд враховує, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" в Україні з 12.03.2020 запроваджено карантинні протипандемічні заходи, які постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінені з 24 годин 00 хвилин 30.06.2023.
Враховуючи викладене, строк, визначений статтею 233 КЗпП України, в редакції, чинній з 19.07.2022, закінчив свій перебіг для звернення позивача до суду з цим позовом 30.06.2023.
Разом з тим, позов у справі №460/1113/25 пред`явлено 27.01.2025, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду.
При цьому, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено та доказами не підтверджено.
Суд критично оцінює долучений позивачем до позову лист-відповідь ІНФОРМАЦІЯ_6 від 09.01.2025 № 12/2/34, яким йому надано картки особового рахунку військовослужбовця за 2020, 2021, 2022 роки, позаяк такі ж документи були надані позивачем та оцінювались судом у справі № 460/3829/24. Отже отримання позивачем листа-відповіді від 09.01.2025 № 12/2/34 не змінює того факту, що позивач був з грудня 2022 року належним чином обізнаний про нараховані та виплачені йому суми грошового забезпечення та їх складові за період 2020-2022 років.
За таких обставин суд доходить висновку, що наведені позивачем доводи не дають підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду.
Суд також звертає увагу на положення статті 234 КЗпП України, згідно з якими у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
Враховуючи, що позивачу було достеменно відомо про суми грошового забезпечення, які були йому нараховані та виплачені за 2020 - 2022 роки ще в 2022 році, то відповідно до положень статті 234 КЗпП України суд законодавчо обмежений у поновленні позивачу строку звернення до суду з позовом у цій судовій справі.
За приписами ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
За таких обставин, позов слід повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).
Керуючись статтями 123, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Визнати неповажними причини пропуску строку звернення з позовом до суду, наведені ОСОБА_1 в заяві від 11.02.2025, та відмовити в поновленні строку звернення до суду.
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу складено 18 лютого 2025 року.

Суддя Н.О. Дорошенко