Справа № 750/119/25
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/119/25
Провадження № 2-а/750/18/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Супруна О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу № 750/119/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, поліцейського Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області сержанта поліції Камінського Руслана Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

03.01.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, поліцейського ЧРУП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції Камінського Р.В. про визнання протиправною та скасування постанови від 24.12.2024 серії ЕНА № 3722073. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.12.2024 позивача було зупинено працівниками поліції та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП) за порушення пункту 34 Правил дорожнього руху (далі за текстом ПДР) у зв`язку з керуванням транспортним засобом та перетином суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Позивач, не погоджуючись із даною постановою, зазначає, що ним було здійснено обгін транспортного засобу, який рухався попереду нього і сповільнив рух до швидкості менше 30 км/год. При цьому, на цій ділянці дороги діяв дорожній знак 3.26 «Кінець заборони обгону», який дозволяє виконання обгону, а маневр розпочато позивачем після розміщення даного дорожнього знаку і під час переривчастої лінії дорожньої розмітки. Попри це, поліцейським Камінським Р.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Крім цього, інспектором порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським не надано для ознайомлення та дослідження запис з відеореєстратора за фактом вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, оскаржувана постанова винесена інспектором патрульної поліції незаконно та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 08.01.2025 дану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 14.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.

У встановлений статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) строк відповідачами подано відзиви, в яких просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови. Зазначають, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовано портативним відеореєстратором. Із відеозапису убачається, що позивач розпочинає маневр обгону транспортного засобу з державним номерний знаком « НОМЕР_1 » та здійснює виїзд на смугу зустрічного руху, перетинаючи дорожню розмітку 1.6. Згідно розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка 1.6 попереджає про наближення розмітки 1.1, 1.11 або 1.24. Таким чином, розпочинаючи маневр обгону, водій ОСОБА_1 дорожньою розміткою 1.6 був попереджений про наближення до дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія». Крім того, готуючись до виконання маневру «обгін», позивач усвідомлював, що перед транспортним засобом з державним номерний знаком « НОМЕР_1 » рухається ще один транспортний засіб та мав врахувати дану обставину при виконанні обгону. Таким чином, водій ОСОБА_1 розпочав обгін транспортного засобу, що рухається зі швидкістю менше 30 км/год і перетнув переривчасту лінію дорожньої розмітки, однак подальший рух по смузі зустрічного руху призвів до ситуації, коли водій не зміг завершити маневр у межах, дозволених дорожньою розміткою. Указані обставини є порушенням вимог безпеки та правил дорожнього руху, а тому оскаржувана постанова є правомірною. Зауважують, що під час розгляду справи поліцейським було дотримано вимоги щодо процедури і порядку її розгляду, а тому аргументи позивача вказують лише на його намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.12.2024 відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3722073, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Постановою встановлено, що 24.12.2024 о 15 год 21 хв. на автодорозі Північний під`їзд до м. Чернігів 1 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак « НОМЕР_2 », перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив пункт 34 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП (а.с. 5).

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

За пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з положеннями пункту 2.3 розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 1.9 розділу 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Із змісту пункту 11.3 ПДР України убачається, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до пункту 34.1 розділу 34 ПДР України горизонтальна розмітка має таке значення, зокрема:

-Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18 "Суміжні пішохідна та велосипедна доріжки"; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15 (велосипедний переїзд);

-Розмітка 1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини (крайова розмітка) автомобільних доріг та вулиць, межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів або велосипедної смуги.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Лінію розмітки 1.11 перетинати заборонено з боку суцільної лінії розмітки. Лінію розмітки 1.2 (широка суцільна лінія), якою позначено край проїзної частини, перетинати дозволяється (якщо це не заборонено встановленими дорожніми знаками). Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год (пункт 34.1 ПДР).

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями частини другої статті 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Разом з цим, за приписами частин другої та третьої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, то протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За положеннями частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (частина перша статті 78 КАС України).

Як убачається з постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3722073 від 24.12.2024, винесеної старшим сержантом поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області Камінським Р.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що 24.12.2024 о 15 год 21 хв. на автодорозі Північний під`їзд до м. Чернігів 1 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак « НОМЕР_2 », перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив пункт 34 ПДР (а.с. 5).

Позивач, зазначає, що ним було здійснено обгін транспортного засобу, який рухався попереду нього і сповільнив рух до швидкості менше 30 км/год, на ділянці дороги, де діяв дорожній знак 3.26 «Кінець заборони обгону», який дозволяє виконання обгону. Маневр розпочато позивачем після розміщення вказаного дорожнього знаку і під час переривчастої лінії дорожньої розмітки.

До позовної заяви ОСОБА_1 додав відеозапис із особистого відеореєстратора транспортного засобу «Honda Civic», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

Із дослідженого відеозапису, наданого відповідачами до відзивів, встановлено, що 24.12.2024 о 15 год. 21 хв. на автодорозі Північний під`їзд до м. Чернігів 1 км водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак « НОМЕР_2 », розпочинає маневр обгону транспортного засобу з державним номерний знаком « НОМЕР_1 » та здійснює виїзд на смугу зустрічного руху, перетинаючи дорожню розмітку 1.6 (лінія наближення - переривчаста лінія, в якій довжина штрихів утричі перевищує проміжки між ними). Рухаючись по смузі зустрічного руху водій ОСОБА_1 усвідомлював, що перед транспортним засобом з державним номерний знаком « НОМЕР_1 » рухається ще один транспортний засіб під керуванням поліцейських Національної поліції України. Подальший рух по смузі зустрічного руху призвів до ситуації, коли водій не зміг завершити маневр у межах, дозволених дорожньою розміткою 1.6 (переривчаста лінія) та завершив обгін двох транспортних засобів у межах дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія). Після виявлення вказаного правопорушення, нарядом патрульної поліції було подано вимогу про зупинку транспортного засобу на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Крім того, з відеозапису вбачається, що при спілкуванні з поліцейським, позивач не заперечував факту вчинення ним адміністративного правопорушення та визнав факт перетину суцільної лінії дорожньої розмітки.

Згідно розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка 1.6 попереджає водія про наближення розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), 1.11 або 1.24 (ламана крайова та осьова лінії). Таким чином, розпочинаючи маневр обгону, водій ОСОБА_1 дорожньою розміткою 1.6 був попереджений про наближення, зокрема, до дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія». Крім того, готуючись до виконання маневру «обгін», позивач усвідомлював, що перед транспортним засобом з державним номерний знаком « НОМЕР_1 » рухається ще один транспортний засіб під керуванням поліцейських Національної поліції України та мав врахувати дану обставину при виконанні обгону. У підсумку, водій ОСОБА_1 розпочав обгін транспортного засобу, що рухається зі швидкістю менше 30 км/год і перетнув переривчасту лінію дорожньої розмітки, однак подальший рух по смузі зустрічного руху призвів до ситуації, коли водій завершив маневр обгону одразу двох транспортних засобів, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, тобто у межах, заборонених дорожньою розміткою та ПДР.

Указані обставини свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 вимог безпеки та правил дорожнього руху, а тому доводи позивача про те, що ним було здійснено обгін поодинокого транспортного засобу, який рухався попереду нього і сповільнив рух до швидкості менше 30 км/год, на ділянці дороги, де діяв дорожній знак 3.26 «Кінець заборони обгону», який дозволяє виконання обгону, не відповідають дійсним обставинам.

Із огляду на вказане, надані сторонами відеозаписи підтверджують установлені під час розгляду справи обставини щодо порушення ОСОБА_1 вимог дорожньої розмітки 1.1 ПДР, а тому винесення відносно позивача оскаржуваної постанови було правомірним.

Крім того, сторонами не надано жодного доказу про те чи було встановлено з якою саме швидкістю їхав позивач, керуючи транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак « НОМЕР_2 » 24.12.2024 о 15 год. 21 хв. на автодорозі Північний під`їзд до м. Чернігів 1 км та з якою саме швидкістю їхав водій транспортного засобу з державним номерний знаком « НОМЕР_1 », під час здійснення позивачем маневру обгону.

Стосовно доводів позову про порушення процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема передбачені частиною першою статті 121 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені, у тому числі частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395).

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Порушення прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, суд не знаходить правових підстав для скасування оскаржуваної постанови через порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 24.12.2024 серії ЕНА № 3722073, винесену сержантом поліції Камінським Русланом Вікторовичем, слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 24.12.2024 серії ЕНА № 3722073, винесену сержантом поліції Камінським Русланом Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення складене 18.02.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання:

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місцезнаходження: пр-т Перемоги, 74, м. Чернігів, код ЄДРПОУ - 40108651.

Відповідач: Поліцейський Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області старший сержант поліції Камінський Руслан Вікторович, місцезнаходження: вул. Шевченка, 13, м. Чернігів.

Суддя