Справа № 280/10438/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/10438/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ»

до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса)

про скасування постанови,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «МОТОР СІЧ» звернулося до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевої Тетяни Миколаївни від 30.10.2024 про відкриття виконавчого провадження, винесену у виконавчому провадженні № 76413398 (щодо стягнення суми виконавчого збору 218 188,46 грн) з примусового виконання виконавчого листа № 908/982/23, виданого Господарським судом Запорізької області 06.10.2023 про стягнення з боржника АТ «МОТОР СІЧ» (ідентифікаційний код 14307794) на користь ТОВ «Курс-СВВ» (ідентифікаційний код 37648761), заборгованості.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що жодних виконавчих дій з моменту відкриття до моменту припинення виконавчого провадження виконавцем вчинено не було.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 20.10.2023 головним державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Запоріжжя прийняті постанови: про відкриття виконавчого провадження № 73094242 щодо виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області № 908/982/23 від 06.10.2023; про стягнення виконавчого збору ВП № 73094242 у розмірі 218 188,46 грн; про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 73094242.

Жодна з названих постанов сторонами виконавчого провадження не оскаржувалась.

Головним державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Запоріжжя 08.08.2024 прийнято постанову ВП № 73094242 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі заяви останнього, відповідно до пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжя від 30.10.2024 відкрито виконавче провадження ВП № 76413398 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 218 188,46 грн, яка була прийнята в межах виконавчого провадження ВП № 73094242.

Останньо названа постанова є предметом оскарження в даній справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» набрав чинності 05 жовтня 2016 року (крім статті четвертої, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності Законом 1404-VIII).

Державним виконавцем постанови у виконавчому провадженні ВП № 73094242 винесені в період дії Закону №м1404-VІІІ (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII, який набрав чинності з 28 серпня 2018 року).

Частинами 1, 2, 4 статті 27 Закону 1404-VIII визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Верховний Суд, аналізуючи подібні правовідносини у справі № 420/1233/19, в постанові від 25 травня 2023 року дійшов правового висновку, що норми Закону № 1404-VIII (у редакції Закону № 2475-VIII) не встановлюють залежності між прийняттям постанови про стягнення виконавчого збору та обставинами вчинення державним виконавцем дій по здійсненню примусового стягнення з боржника в межах виконавчого провадження, оскільки законодавчо прямо визначається обов`язок державного виконавця прийняти постанову про стягнення виконавчого збору одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Більше того, на це вказує і та обставина, що розмір виконавчого збору законодавчо поставлений у залежність від суми, що підлягає примусовому стягненню, а не від суми, яка є фактично стягнутою в межах виконавчого провадження.

Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що частина 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав та умов, за яких виконавчий збір не стягується, серед яких відсутня така підстава, як повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 цього Закону № 1404-VIII.

Відтак, правові підстави для звільнення боржника від обов`язку зі сплати виконавчого збору відсутні.

Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року в адміністративній справі № 280/10438/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 18 лютого 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 лютого 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров