Справа № 420/16316/24
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 420/16316/24

провадження № К/990/3473/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., перевіривши касаційну скаргу Одеської митниці на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) про визнання протиправним та скасування наказу № 49-дс від 15 травня 2024 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

у с т а н о в и в :

27 січня 2025 року зазначену касаційну скаргу сформовано за допомогою підсистеми «Електронний суд».

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону висновується, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Поряд з цим, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що додаткове судове рішення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Додаткова постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року є невід`ємною складовою постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року у справі № 420/16316/24.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження вказує на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судом апеляційної інстанції у оскаржуваній постанові невраховані висновки щодо застосування частин четвертої, п`ятої статті 134 КАС України та щодо можливості зменшення розміру судових витрат, викладених Верховним Судом у постановах від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 17 травня 2023 року у справі № 560/3073/20, від 10 листопада 2022 року у справі № 2040/6997/18, від 24 лютого 2022 року у справі № 520/14519/19, від 13 лютого 2019 року у справі № 756/2114/17, а також Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Проаналізувавши на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» прийняту у цій справі постанову суду апеляційної інстанції встановлено, що позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3027,70 грн, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу суду надавши договір про надання правничої допомоги від 21 квітня 2022 року та акт наданих послуг від 17 грудня 2024 року.

Враховуючи, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що розмір вказаних витрат має бути зменшений. При цьому апеляційний суд застосовував правову позицію викладену як Верховним Судом, так і Великою Палатою Верховного Суду.

П`ятий апеляційний адміністративний суд додатковою постановою від 27 грудня 2024 року стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень) та судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Отже, посилання автора касаційної скарги на неврахування висновків Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду з питання витрат на професійну допомогу, а також можливості зменшення розміру судових витрат, є недостатньою мірою обґрунтовано у касаційній скарзі, адже автор не вказує який розмір витрат, на його думку, відповідає критеріям співмірності та пропорційності.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційну скаргу необхідно повернути як таку, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

1. Касаційну скаргу Одеської митниці на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у справі № 420/16316/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) про визнання протиправним та скасування наказу № 49-дс від 15 травня 2024 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя М. І. Смокович