Справа № 500/246/25
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/246/25

18 лютого 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 59 від 16.07.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи із шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, посад і показників, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 03.08.1992 по 30.05.1994 у Тернопільському науково-виробничому об`єднанні «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.06.1994 по 31.08.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.09.1996 по 31.12.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 21.12.1997 по 31.12.1997 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 19.09.1998 по 30.09.1998 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 17.12.1999 по 31.12.1999 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів, з 10.11.2000 по 19.12.2000 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів та призначити з 11.04.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За результатами розгляду заяви, за принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві прийняло рішення від 16.07.2024 №9 про відмову в призначені пенсії, у зв`язку із тим, що позивач не набув необхідного пільгового стажу.

З такими твердженнями Відповідача 1 позивач не погоджується, вважає вказані дії щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 протиправними, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач 2, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у відзиві від 10.02.2025 просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що заява позивача від 08.07.2024 з доданими до неї документами, розглянута за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві. Відповідно до документів позивача, його страховий стаж склав 33 роки 09 місяців 15 днів, в тому числі за Списком №1- 03 роки 09 місяців 03 дні, при необхідному пільговому стажі не менше 10 років.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки від 04.07.2024 №78: - з 03.08.1992 по 31.08.1996, оскільки посада пічник, зайнятий на ремонті печей в гарячому стані не передбачена Постановами КМУ від 26.01.1991 №10 та від 11.03.1994 №162; - з 01.09.1996 по 31.12.1996, оскільки відсутні відомості про фактично відпрацьований час з розбивкою помісячно. Для підтвердження пільгового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі первинних документів. В подальшому, 02.10.2024 позивач повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №59 від 10.10.2024 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу роботи за Списком №1, котрий на даний час становить 04 роки 01 місяць 03 дні не враховано: - період роботи з 03.08.1992 по 31.08.1996 в галузі металообробки відповідно до довідки ТОВ «ВАТРА-УКР» від 04.07.2024 № 78, оскільки професія «пічник, зайнятий на ремонті печей в гарячому стані» відсутня в переліку професій Списку №1 постанови Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 №10 та постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162. Оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж 10 років, право на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.

Відтак, на думку Головного управління ПФУ в Тернопільській області, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж 10 років, право на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у останнього відсутнє.

Відповідач 1 відзиву у встановлений судом строк не подав.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі те, що 08.07.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві прийняло рішення №59 від 16.07.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Вік позивача на момент подання заяви становив 52 років, страховий стаж 31 рік 02 місяці 26 днів. Пільговий стаж за Списком 1 становить 03 роки 09 місяців 03 дні.

Не враховано до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи згідно довідки від 04.07.2024 №78: - з 03.08.1992 по 31.08.1996, оскільки посада нічник, зайнятий на ремонті печей в гарячому стані не передбачена Постановами КМУ від 26.01 1991 №10 та від 11.03.1994 №162; - з 01.09.1996 по 31.12.1996, оскільки відсутні відомості про фактично відпрацьований час з розбивкою помісячно.

Не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон №1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Таким чином, умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV є досягнення громадянином відповідного віку, наявність відповідного страхового та пільгового стажу, зайнятість на роботах та посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, протягом повного робочого дня.

Згідно з пунктом 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.5 ст.114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

За змістом ч.1 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону № 1058-IV).

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За приписами ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону № 1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №1, №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Суд зазначає, що в період з 26.01.1991р. по 10.03.1994 р. при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року.

З 11.03.1994 р. по 16.01.2003 р. вже діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Як вбачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 520/15025/16-а, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 р. № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам, і правилам, установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п.4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція неодноразово виснувалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 29.03.2023 р. у справі № 360/4129/20, від 12.09.2022 р. у справі № 569/16691/16-а, від 20.02.2020 р. у справі № 415/4914/16-а, від 21.05.2020 р. у справі № 550/927/17, від 16.06.2020 р. у справі № 682/967/17 та від 19.06.2020 р. у справі № 359/2076/17.

Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За змістом п.8 та п.9 Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, норма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

За правою позицією Великої Палати Верховного Суду непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

У контексті спірних правовідносин суд, застосовуючи наведені вище висновки Великої Палати Верховного Суду, зазначає, що відсутність документів про проведення атестації робочого місця не є підставою для відмови в зарахуванні вказаних періодів роботи позивача до страхового стажу за Списком №1 (за наявності інших доказів, які підтверджують умови та характер виконуваної роботи та інше).

Судом встановлено, що при поданні заяви про призначення пенсії 08.07.2024 позивач поряд із іншими документами подав трудову книжку серії НОМЕР_1 від 08.08.1992, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.07.2024 №78 та від 23.05.2024 №55, виданих ТОВ "ВАТРА-УКР".

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від08.08.1992 вбачаються наступні періоди роботи, не враховані відповідачем 1 при прийнятті оспорюваного рішення:

- з 03.08.1992 по 30.05.1994 (1 рік 9 місяців 28 днів) у Тернопільському науково-виробничому об`єднанні «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані;

- з 01.06.1994 по 31.08.1996 (2 роки 3 місяці) у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані;

- з 01.09.1996 по 31.12.1996 (4 місяці) у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані;

- з 21.12.1997 по 31.12.1997 (11 днів) у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані;

- з 19.09.1998 по 30.09.1998 (12 днів) у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані;

- з 17.12.1999 по 31.12.1999 (15 днів) у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів;

- з 10.11.2000 по 19.12.2000 (1 місяць 10 днів) у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом № 478 від 18.08.1997, у відповідності до вимог встановлених постановою Кабінетом Міністрів України від 01.08.1992 №442 «Про порядок проведення атестацій робочих місць за умовами праці» ВАТ «Ватра» провело атестацію робочих місць, відповідно до яких, усі три посади які займав позивач (пічник, зайнятий на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, вогнетривник, зайнятий на ремонті ковшів і печей в гарячому стані та плавильник металу і сплавів) віднесені до пільгових.

За результатами даної атестації Державна експертиза умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення склала висновок № 11 від 29.12.1998, у якому зазначила, що ВАТ «Ватра» провело атестацію робочих місць у відповідності до вимог чинного законодавства то про те, що у Державної експертизи умов праці немає заперечень щодо прийняття документів на пільгове пенсійне забезпечення від ВАТ «Ватра».

Отже, займані позивачем посади атестовані за результатами атестації умов праці та йому підтверджено право, як працівнику, що працював на цих посадах, на пільгову пенсію за Списком № 1.

Згідно довідок ВАТ "ВАТРА-УКР" умови і характер праці (пічник, зайнятий на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, вогнетривник, зайнятий на ремонті ковшів і печей в гарячому стані та плавильник металу і сплавів), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 не змінилися.

Більше того, відповідач 1 не заперечує, що посади на яких працював позивач, передбачені відповідними пільговими Списками №1.

Єдиною підставою відмови у зарахуванні пільгового стажу позивача є помилки особи, яка вела кадрову документацію на підприємстві у період коли там працював позивач.

Частиною 3 статті 44 Закону зазначено, що органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дії положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Проте, Головне управління ПФУ в м.Києві не здійснило жодних дій для встановлення обставин щодо того, чи позивач дійсно працював на пільгових посадах у вищевказані періоди роботи.

Натомість, позивачем, при зверненні до органу пенсійного фонду при призначенні пенсії надано численні документи, які підтверджують, що позивач працював саме на пільгових посадах за Списком № 1.

Верховний Суд у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018 року дійшов висновку, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Отже, позивач працював за професіями, які передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що оспорювані періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач безпідставно не зарахував періоди з 03.08.1992 по 30.05.1994 у Тернопільському науково-виробничому об`єднанні «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.06.1994 по 31.08.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.09.1996 по 31.12.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 21.12.1997 по 31.12.1997 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 19.09.1998 по 30.09.1998 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 17.12.1999 по 31.12.1999 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів, з 10.11.2000 по 19.12.2000 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії.

З огляду на вказане, суд висновує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 16.07.2024 №59 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

А спірні періоди з 03.08.1992 по 30.05.1994 у Тернопільському науково-виробничому об`єднанні «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.06.1994 по 31.08.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.09.1996 по 31.12.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 21.12.1997 по 31.12.1997 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 19.09.1998 по 30.09.1998 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 17.12.1999 по 31.12.1999 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів, з 10.11.2000 по 19.12.2000 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів, підлягають до зарахування при обчисленні пільгового стажу позивача при визначенні права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити з 11.04.2024 позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, то суд враховує, що призначення пенсії за віком відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто нарахування та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Відтак, позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Разом з цим, ст.58 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.

Відповідно до приписів розділу IV Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2). Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п.4.3).

Заяву про призначення пенсії позивач подала за місцем проживання 08.07.2024, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управління Пенсійного фонду України в м.Києві, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії, а тому його слід зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 08.07.2024 про призначення пенсії за віком.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 03.08.1992 по 30.05.1994 у Тернопільському науково-виробничому об`єднанні «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.06.1994 по 31.08.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.09.1996 по 31.12.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 21.12.1997 по 31.12.1997 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 19.09.1998 по 30.09.1998 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 17.12.1999 по 31.12.1999 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів, з 10.11.2000 по 19.12.2000 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів, та прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 968,96 грн.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №59 від 16.07.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 03.08.1992 по 30.05.1994 у Тернопільському науково-виробничому об`єднанні «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.06.1994 по 31.08.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді пічника, зайнятому на ремонті печей в гарячому стані, з 01.09.1996 по 31.12.1996 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 21.12.1997 по 31.12.1997 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 19.09.1998 по 30.09.1998 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді вогнетривника, зайнятому на ремонті ковшів і печей в гарячому стані, з 17.12.1999 по 31.12.1999 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів, з 10.11.2000 по 19.12.2000 у Відкритому акціонерному товаристві «Ватра» на посаді плавильника металу і сплавів та прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження/місце проживання: вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053 код ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368);

Головуючий суддя Осташ А.В.