Справа № 260/5758/24
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 260/5758/24 пров. № А/857/25101/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Довга Ольга Іванівна, судді - Запотічний Ігор Ігорович, Сеник Роман Петрович від розгляду справи № 260/5758/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року про забезпечення позову у справі № 260/5758/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення.

14 лютого 2025 року ОСОБА_1 через свого представника Карповича А.П., подала заяву про відвід колегії суддів у складі Довгої О.І., Запотічного І.І., Сеника Р.П. від розгляду справи № 260/5758/24.

На обгрунтування поданої заяви зазначає, що відвід заявляється з підстав неетичної поведінки колегії суддів, які безпідставно звинувачують ОСОБА_1. у порушеннях закону, які вчинили самі судді учасники колегії. Вказує, що 11 лютого 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» ОСОБА_1 було подано заяву про відвід (зареєстровано судом 11 лютого 2025 року за вхідним суду № 8636/25) колегії суддів у складі: суддя - доповідач Довга О.І., судді - Сеник Р.П., Запотічний І.І., з підстав умисного затягування розгляду справи. Ухвалою колегії суддів від 13 лютого 2025 року згадану вище заяву про відвід було визнано необгрунтованою, передано на розгляд іншому складу суду. Зазначає, що в мотивувальній частині цього судового рішення вказано: «До того ж, у кожному відводі міститься ремарка про подання скарги до Вищої ради правосуддя та інформування Вищої кваліфікаційної комісії суддів. Така поведінка ОСОБА_1 свідчить про свідомий тиск на суд та намагання, шляхом заявлення відводів, змінити склад суду з розгляду адміністративної справи». В цьому контексті ОСОБА_1 зауважує, що подання скарги на суддю є правом особи, і, на її думку, за загальним правилом, не створює конфлікту інтересів та не спричиняє тиску на суд. Відтак вважає, що твердження колегії суддів про тиск шляхом подання скарг до Вищої ради правосуддя, є абсолютно безпідставним, нічим не обгрунтованим твердженням, ціллю якого є не більше ніж безпідставне звинувачення ОСОБА_1 у діях які вона. має повне право вчиняти на стадії розгляду справи. Вказує, що ні ОСОБА_1., ні представник Карпович А.П. - абсолютно не довіряють і не довірятимуть колегії суддів під час розгляду справи, заперечують подальшу участь колегії суддів у розгляді справи.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року визнано заявлений відвід колегії суддів у складі Довгої Ольги Іванівни, Запотічного Ігоря Ігоровича, Сеника Романа Петровича від розгляду справи №260/5758/24 необґрунтованим. Питання про вирішення відводу передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2025 року, вказану справу передано для вирішення питання про відвід на розгляд складу колегії суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Заверуха О.Б., судді Гінда О.М., Ніколін В.В.

За правилами ч. 8 ст. 40 КАС України вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід суддів в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддями принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас, як вказано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно, не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як слідує із заяви позивача про відвід колегії суддів від 14 лютого 2025 року, підставою для відводу фактично є незгода ОСОБА_1 із мотивувальною частиною ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у цій справі, якою визнано необґрунтованим відвід колегії суддів у складі Довгої Ольги Іванівни, Запотічного Ігоря Ігоровича, Сеника Романа Петровича від розгляду справи № 260/5758/24.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України питання дотримання колегією суддів норм процесуального права під час розгляду конкретної адміністративної справи не може бути предметом з`ясування в межах вирішення питання про відвід.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи заявника про неетичну поведінку колегії суддів, оскільки у заяві про відвід відсутні будь-які докази порушення етики колегією суддів у складі суддів Довгої О.І., Запотічного І.І., Сеника Р.П.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обставини наведені заявником у заяві про відвід складу колегії суддів Довгої О.І., Запотічного І.І., Сеника Р.П., не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості колегії суддів судом не встановлено.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 36, ст. 37, ст. 38, ст. 39, ст. 40, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Довга Ольга Іванівна, судді - Запотічний Ігор Ігорович, Сеник Роман Петрович у справі № 260/5758/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін