Справа № 211/5931/24
Суддя: Костенко Є. К.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/5931/24
Провадження № 2-а/211/4/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 лютого 2025 року

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Костенко Є.К.

за участі секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції 2 батальйону, 2 роти, 1 взводу ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Дворського Дмитра Олександровича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській область Департаменту патрульної поліції про визнання незаконної та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд скасувати постанову серії ЕНА №2940972 від 30.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою серії ЕНА №2940972 від 30.08.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, вважає, що постанова є необґрунтованою та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови 30.08.2024 року о 01:50 годині в м. Кривий Ріг по вулиці Магістральна, 27, водій ОСОБА_1 керував т.з. «Lifan 200», д.н.з. « НОМЕР_1 » не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП. За результатами розгляду справи було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн.

30.08.2024 року приблизно о 02-00 год., коли позивач виходив з будинку №27 по вул. Магістральна у м. Кривий Ріг, недалеко зупинився автомобіль патрульної поліції, з якого вийшов працівник поліції та попросив надати документи, які посвідчують особу, а саме паспорт для перевірки тому, що на даний час діє комендантська година і всі чоловіки повинні мати при собі військово-облікові документи, які повинні пред`являтись на вимогу працівника поліції. Він пояснив, що за необхідності може пред`явити документи, але працівників поліції це не влаштувало, після чого йому було повідомлено, що він нібито є підозрілою особою, яка намагалась вкрасти мотоцикл з гаража та їм необхідно це перевірити. Позивачем було повідомлено, що він не керував жодним транспотним засобом і нічого не порушував, був згодний проїхати до відділення поліції для з`ясування всіх обставин справи. Жодних доказів йому не було надано. Після чого, йому було повідомлено про складання, невідомого йому електронного рапорту, на запитання чи можливо викликати чи повідомити адвоката йому було відмовлено.

Пізніше під`їхав рядовий поліцейський ОСОБА_2 та йому було повідомлено, що на нього буде складено протокол за адміністративне правопорушення, пов`язане з тим, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Жодних доказів на підтвердження даного твердження, йому не було надано. Позивач повідомив патрульних поліцейських про те, що він хоче подати скаргу на їх дії, на що йому було відмовлено в грубій формі, після чого складено протокол, але копії з написаними його поясненнями йому не було вручено, після цього патрульний автомобіль поїхав.

У зв`язку з чим, просить скасувати постанову серії ЕНА №2940972 від 30.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Позивач та його представник, адвокат Щербачов А.П., в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав суду відзив на позовну заяву в якому просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, оскільки постанова винесена законно та обґрунтовано. 30.08.2024 року було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Згідно п.8, 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Позивачу було зачитано його права, під час розгляду справи від позивача жодних клопотань не надходило, після з`ясування усіх фактичних даних інспектором було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. За результатами розгляду справи було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 3400,00 грн., шляхом винесення постанови серії ЕНА №2940972 від 30.08.2024 року. Також, до відзиву було додано диск з відеозаписом.

Суд, дослідивши позовну заяву, додані до неї докази, відзив до позову та відеозапис з місця події, приходить до наступних висновків.

Так, поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції Дворським Дмитром Олександровичем 30.08.2024 року було винесено постанову серії ЕНА №2940972 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 грн.

Відповідно до листа №Б-159зі/41/1911/01-2024 від 04.09.2024 на запит ОСОБА_1 було повідомлено інформацію стосовно всього екіпажу патрульних поліцейських, які були присутні при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 30.08.2024. Також, зазначено, що причина зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 була законною, оскільки на лінію «102» надійшла інформація стосовно чоловіка, який керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та ст.284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п. 2.1. а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія суду було надано відповідь ТСЦ №1243 РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій області від 25.10.2024 №31/29/1243/19-10823-2024, згідно з якою зазначено, що станом на 25.10.2024 в ЄДР МВС відсутня інформація про видачу посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із цим, ч.2 ст.126 КУпАП вбачається, що відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

А отже, для притягнення особи за ч. 2 ст. 126 КУпАП необхідно встановити та підтвердити факт керування транспортним засобом.

З наданого до суду відеозапису вбачається, що працівники поліції рухаються у нічний час доби по автомобільній дорозі загального користування, заїжджають на прибудинкову територію багатоквартирної забудови, та бачать біля одного з під`їздів припаркований мотоцикл. При цьому ОСОБА_1 стоїть на сходах під`їзду. Жодний із інших файлів не містить відоематеріалів, які б підтверджували не лише керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а взагалі рух мотоциклу «Lifan 200», д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Таким чином, з дослідження вказаних відеофайлів, не можливо дійти беззаперечного висновку про те, що мотоцикл рухався, як і не можливо встановити, чи керував позивач ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом.

Отже, суд бере до уваги правові висновки, висловлені Верховним Судом у справі № 404/4467/16-а (постанова від 20.02.2019) суть яких полягає в тому, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Тобто, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія, шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

При цьому, суд враховує, що на відеозаписах ОСОБА_1 в певний момент зазначає, що він керував мотоциклом, але вважає, що визнання особою своєї вини не може бути беззаперечним доказом, що підтверджує провину особи, якщо воно не підтверджено іншими належними та допустимими доказами у справі, особливо враховуючи те, що з відео вбачається, що позивач увесь час змінює своє ставлення до події та факту управління ним транспортним засобом.

Таким чином, відповідачем, не надано доказів, які б вказували на факт керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, отже відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Тому усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень рахуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку відповідачем, в порушення вимог 77 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних, достатніх і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що у свою чергу не дає можливості встановити його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України).

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серії ЕНА №2940972 від 30.08.2024 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 139 КАС України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Разом із цим, оскільки позивчем при подачі позову було сплачено 1211,20 грн судового збору, що є більшим розміром, ніж встановлено законом, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", позивачу повинно бути повернено з Державного бюджету надмірно сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.72, 77, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до рядового поліції 2 батальйону, 2 роти, 1 взводу ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Дворського Дмитра Олександровича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській область Департаменту патрульної поліції про визнання незаконної та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №2940972 від 30.08.2024, винесену рядовим поліції 2 батальйону, 2 роти, 1 взводу ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Дворським Дмитром Олександровичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, місцезнаходження за адресою: місто Дніпро, вулиця Челюскіна, 1) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) з державного бюджету помилково сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, що внесений згідно з платіжною інструкцією №0.0..1 від 16 вересня 2024 року в сумі 1211,20 грн. на розрахунковий рахунок ГУК у Дніпропетровській області/Довгинцівський район/22030101.

Роз`яснити позивачу, що повернення судового збору відповідно до цієї ухвали проводиться Головним Управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.02.2025.

Суддя: Є. К. Костенко