Справа № 520/29463/24
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 р. Справа № 520/29463/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" до Кропивницької митниці визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТІ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кропивницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA901000/2024/000181/2 від 08.10.2024;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Кропивницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2024/000459 від 08.10.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2024/000181/2 від 08.10.2024 та картка відмови №UA901020/2024/000459 від 08.10.2024, прийняті Кропивницькою митницею, є протиправними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідач під час їх прийняття не довів наявність застережень, передбачених частинами 1, 2 статті 58 Митного кодексу України, щодо неможливості визначення митної вартості за основним методом, а також не виконав обов`язку доведення того, що митна вартість, визначена ним за резервним методом, ґрунтується на раніше визначених митним органом митних вартостях, як це передбачено частиною 2 статті 64 Митного кодексу України.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, без виклику сторін в судове засідання, та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано представникам сторін до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів.

Представником відповідача через систему "Електронний суд" надіслано відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що при прийнятті митницею оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митного органу інформацію, яка міститься в ціновій базі ЄАІС про подібний товар, який вже ввозився на виконання зовнішньоекономічного договору; подані до митного оформлення документи відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України, містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за цей товар. Вказане в сукупності, на думку митного органу, свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим просить суд відмовити в їх задоволенні.

Позивач скористався своїм процесуальним правом та надав до суду відповідь на відзив, в якій додатково аргументував доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТІ» подало для митного оформлення митну декларацію №24U26U8 від 07.10.2024 з метою ввезення в Україну підшипників різних видів і корпусів до них. Вартість товару була визначена за ціною договору (контракту) (Договір № ARLIN-2023 від 19.12.2023) у розмірі 47850,20 дол. США (2327361,24 грн.).

Разом із митною декларацією позивач надав до Кропивницької митниці документи для підтвердження митної вартості товару і обрав метод її визначення (основний метод - за ціною, визначеною у договорі): Сертифікат якості виробника товару № б/н від 20.05.2024 та його переклад українською мовою, Пакувальний лист № EXL-U20200404 від 20.05.2024, Рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № EXL-U20200404 від 20.05.2024 та його переклад українською мовою, Коносамент (Non-negotiable waybill) № MBLCOPY240978985 від 07.08.2024, Коносамент (Bill of landing) № UTRUST24072170 від 07.08.2024, Автотранспортну накладну (Road consignment note) № 1810 від 01.10.2024, Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № C24MA3P3X3940018 від 26.09.2024, Банківський документ про оплату товару (MUR) № 0527 від 27.05.2024, Банківський документ про оплату товару (MUR) № 0822 від 22.08.2024, Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг № 3788 від 01.10.2024, Довідку про транспортні та складські витрати № 0110-2 від 01.10.2024, Прейскурант (прайс-лист) № EXL-U2024 від 01.05.2024 та його переклад українською мовою, Розрахунок ціни (калькуляцію) № б/н від 20.05.2024 та його переклад українською мовою, Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 010622-15 від 01.06.2022 між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та SEACALL SP. Z.o.o, Договір (контракт) купівлі-продажу № ARLIN-2023 від 19.12.2023, Додаткову угоду № 1 від 20.12.2023 до договору № ARLIN-2023 від 19.12.2023, Специфікацію № 2 від 20.05.2024 до договору № ARLIN-2023 від 19.12.2023, Договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 050918/1 від 05.09.2018 між ТОВ «Ай Сі Ес» та ТОВ «Хіллдом Логістікс», Договір на комплексне логістичне обслуговування № 1107L/1 від 11.07.2022 між ТОВ «Фахда-Компані» та ТОВ «Хіллдом Логістікс», Договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118 від 04.01.2018 між ТОВ «АРТІ» та ТОВ «Хіллдом Логістікс», Договір-заявку на перевезення вантажу № 2509ПУ/2 від 25.09.2024 між ТОВ «Фахда-Компані» та ФОП ОСОБА_1 , Лист LANGOWSKI LOGISTICS Sp. z о.о. від 03.01.2023 та його переклад українською мовою, Лист-відповідь SEACALL SP. Z.o.o від 01.02.2024 та його переклад українською мовою, Копію митної декларації країни відправлення № 00156416 від 07.08.2024 та її переклад українською мовою.

Після аналізу наданої МД та документів разом з нею відповідач надіслав повідомлення №b6ba94a6-a665-426c-b539-7af0e48b1707 від 07.10.2024 із запитом про надання додаткових документів, в якому зазначив наступне:

"Системою управління ризиками за митною декларацією від 07.10.2024 24UA26U8 по товарах № 2, 3, 4, 7 згенеровано форми митного контролю: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»».

У відповідності до ст. 53, 336, 337 МК України, при проведенні перевірки документів, що були надані до митного оформлення, виявлено наступне.

- поставка товару здійснюється згідно контракту від 19.12.2023 № ARLIN-2023, укладеного між ТОВ «АРТІ» та компанією Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd (Китай), специфікації 2 від 20.05.2024 (відповідно до умов контракту), інвойсу від 20.05.2024 № EXL-U2020404, на умовах поставки FOB Qingdao згідно правил ІНКОТЕРМС 2010. Виробником товарів є компанія Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd (Китай). Згідно з положенням п. 2 ч. 2 ст. 55 МК України, увідповідності до заходів передбачених Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби від 01.07.2021 № 476, проведено порівняння рівня заявленої митної вартості:

- товару № 2 «Підшипники кулькові, зовнішній діаметр яких більше як 30 мм, не військового призначення, для сільськогосподарської техніки, клас точності 0» виробник Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd, країна виробництва Китай з рівнем митної вартості товарів за кодами згідно УКТ ЗЕД 8482 10 90 00;

- товару № 3 «Підшипники роликові конічні, не військового призначення, для сільськогосподарської техніки» виробник Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd, країна виробництва Китай з рівнем митної вартості товарів за кодами згідно УКТ ЗЕД 8482 20 00 00;

- товару № 4 «Підшипники роликові сферичні, не військового призначення, для сільськогосподарської техніки, клас точності 0» виробник Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd, країна виробництва Китай з рівнем митної вартості товарів за кодами згідно УКТ ЗЕД 8482 30 00 00;

- товару № 7 «Корпуси підшипників з вмонтованим кульковими підшипниками, не військового призначення, для сільськогосподарської техніки» виробник Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd, країна виробництва Китай з рівнем митної вартості товарів за кодами згідно УКТ ЗЕД 8483 20 00 00.

Виявлено, що заявлений рівень митної вартості товарів нижчий, ніж вартості та їх рівні по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт».

Враховуючи вищезазначене, відповідач відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України запропонував позивачеві надати наступні документи: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь на це повідомлення позивач надіслав митниці лист № 1/07/10/2024 від 07.10.2024, в якому повідомив, що до митного оформлення вже були надані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів по МД № 24U26U8 від 07.10.2024.

Також позивач надав наступні пояснення, що законодавством України не передбачено отримання якісних та вартісних характеристик товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями для ввезення імпортованих товарів, а договір купівлі-продажу також не містить згадки таких документів. Також повідомив, що всі наявні у декларанта документи, що підтверджують митну вартість товару були подані разом з МД, а надати інші додаткові документи на даний момент та впродовж наступних 10 діб немає можливості, та попросив розглянути надані документи і надати рішення щодо підтвердження або коригування митної вартості товару для уникнення простою автотранспортного засобу.

Відповідач у відповідь на лист позивача надіслав повідомлення № aa78075b-f768- 4dbd-af70-f1174b854fab від 08.10.2024, у якому повідомив наступне: враховуючи зазначені в повідомленні № b6ba94a6-a665-426c-b539-7af0e48b1707 від 07.10.2024 митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару та згенеровані СУР ФМК; неподання декларантом або уповноваженою ним особою інших документів (висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями про вартість товару), результати порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнями митної вартості товарів з максимально наближеними характеристиками товарів, що містяться в ПІК «Інспектор- основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, ч. 2 ст. 58 МК України.

Також відповідач повідомив про проведення консультації з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості. Цінова інформація (ціни договорів) щодо вартості ідентичних та подібних товарів в розумінні ст. 59 - 61 МК України у максимально наближений до дати експорту товару в Україну термін у митниці не виявлено (згідно даних ПІК «Інспектор» враховуючи, інформацію щодо митних оформлень ідентичних товарів резервним методом). Для визначення митної вартості товару за методами на основі віднімання та додавання вартості згідно ст. 62 та 63 МК України необхідна інформація у митниці відсутня, а декларантом не надана. У відповідності до положень ст. 54, 55 МК України, на підставі інформації, яка міститься в ПІК «Інспектор» та враховуючи встановлену ст. 57 МК України послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно ст. 64 МК України за резервним методом на рівні раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей:

- Для товару № 2 - 2,51 дол. США/кг. Для визначення митної вартості використані відомості з МД № UA209230/2024/66695 від 22.07.2024, за якою здійснено митне оформлення товару «Підшипники кулькові, зовнішній діаметр яких більше як 30 мм, не військового призначення, для сільськогосподарської техніки, клас точності 0, торгова марка EXL» виробник Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd, країна виробництва Китай, МВВ 6, комерційні умови поставки FOB Китай. Імпортер ТОВ «АРТІ». Вага нетто - 9 162,13 кг.

- Для товару № 3 - 3,09 дол. США/кг. Для визначення митної вартості використані відомості з МД № UA209230/2024/66695 від 22.07.2024, за якою здійснено митне оформлення товару «Підшипники роликові конічні, не військового призначення, для сільськогосподарської техніки, торгова марка EXL» виробник Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd, країна виробництва Китай, МВВ 6, комерційні умови поставки FOB Китай. Імпортер ТОВ «АРТІ». Вага нетто - 2 519,53 кг.

- Для товару № 4 - 2,95 дол. США/кг. Для визначення митної вартості використані відомості з МД № UA209230/2024/66695 від 22.07.2024, за якою здійснено митне оформлення товару «Підшипники роликові сферичні, не військового призначення, для сільськогосподарської техніки, клас точності 0, торгова марка EXL» виробник Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd, країна виробництва Китай, МВВ 6, комерційні умови поставки FOB Китай. Імпортер ТОВ «АРТІ». Вага нетто - 2 563,50 кг.

- Для товару № 7 - 2,29 дол. США/кг. Для визначення митної вартості використані відомості з МД № UA209230/2024/66748 від 23.07.2024, за якою здійснено митне оформлення товару «Корпуси підшипників з вмонтованим кульковими підшипниками, не військового призначення, для сільськогосподарської техніки, торгова марка EXL» виробник Linyi Hongen Supply Chain Management Co.,ltd, країна виробництва Китай, МВВ 6, комерційні умови поставки FOB Китай. Імпортер ТОВ «АРТІ». Вага нетто - 6 529,85 кг.

За результатами проведеного контролю визначення митної вартості відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2024/000181/2 від 08.10.2024.

Також відповідач надав позивачеві картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA901020/2024/000459 від 08.10.2024.

З урахуванням коригувань, визначених у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA901000/2024/000181/2 від 08.10.2024, позивач цього ж дня подав скориговану МД № 24UA54U3.

Скориставшись правом на оскарження рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, зазначених вище, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1)витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10 червня 2020 року у справі №1.380.2019.004752, від 13 липня 2021 року у справі № 200/6521/20-а, яку відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України суд враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

В постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 Верховний Суд також дійшов висновку, що митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

Слід зазначити, що наявність таких обставин має бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що надання декларантом додаткових документів повинно забезпечувати можливість визначення митним органом митної вартості товарів. Адже з положень пункту 2 частини 6 статті 54, частини 2 статті 256 Митного кодексу України слідує, що виконання вимог митного органу щодо надання додаткових документів виключає можливість відмови у митному оформленні товарів.

Разом з цим, митним органом мають аналізуватись лише ті документи та відомості в них, що дійсно мають вплив на формування митної вартості товарів.

Правомірність такого підходу неодноразово оцінювалася судами, зокрема Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 у справі № 804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Суд звертає увагу, що перед прийняттям оскаржуваних рішень, після отримання МД, поданої позивачем до митного органу, останнім направлено декларанту повідомлення щодо надання пояснень у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів та подання додаткових документів.

В контексті наведеного суд звертає увагу, що надання позивачем додаткових документів повинно забезпечувати можливість визначення останнім митної вартості товарів. Адже з положень пункту 2 частини 6 статті 54, частини 2 статті 256 Митного кодексу України слідує, що виконання вимог органу доходів і зборів щодо надання додаткових документів виключає можливість відмови у митному оформленні товарів.

Суд також звертає увагу, що митним органом мають аналізуватись лише ті документи та відомості в них, що дійсно мають вплив на формування митної вартості товарів.

Проте, з переліку витребуваних відповідачем документів неможливо встановити, недоліки яких з наданих декларантом документів не дозволили погодитися із заявленою ним митною вартістю та яким чином ці недоліки можливо усунути.

Так, і у повідомленні щодо надання пояснень та додаткової інформації, відповідачем запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; копію митної декларації країни відправлення із зазначенням статичної вартості; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; паспорт безпеки без перекладу з перекладом відповідно до статті 254 МК України.

Щодо відсутності належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, та проведеного розрахунку митної вартості, визначеної за основним методом.

ТОВ «АРТІ» (як Покупець) уклало з Linyi Hongen Supply Chain Management Co., LTD (як Продавець) контракт ARLIN-2023 від 19.12.2023 (надалі - Контракт).

Відповідно до п. 1.1. вказаного Контракту Продавець продав, а Покупець купив товар (далі - Товар) на умовах поставки FOB порт Циндао Китай (ІНКОТЕРМС-2010) у відповідності до найменування, кількості, цін та строків поставки, зазначеними у специфікаціях, які становлять невід`ємну частину діючого Контракту після їх підписання сторонами.

Відповідно до п. 2.1. Контракту ціни по позиціям вказані у специфікаціях до діючого Контракту і не включають у себе податки та мита України. Ціни сформовані на умовах FOB порт Циндао Китай. Найменування конкретного порту вказується у специфікації на відповідну партію Товару. Ціна включає продажну ціну товару, витрати на маркування та пакування товару, отримання будь-яких сертифікатів на товар, отримання ліцензій та дозволів для експорту товару, транспортування товару в порт відправлення, завантаження товару на борт судна і його розміщення, сплату держмит, митних зборів та податків, пов`язаних з експортом товару, а також інші витрати, пов`язані з організацією доставки товару на борт судна та експортом товару. Вказані ціни є твердими і не підлягають зміні протягом строку дії Контракту.

Відповідно до п. 3.1. Контракту (в редакції Додаткової угоди № 1 від 20.12.2023) товар згідно кожної специфікації повинен бути виготовлений та відвантажений протягом 90 днів після здійснення передплати за товар на умовах FOB-QINGDAO (INCOTERMS- 2010). У випадках, коли строк виготовлення підпадає на китайські новорічні свята - строк поставки збільшується ще на 30 днів. Датою поставки по діючому Контракту вважається дата завантаження завантаженого в контейнер Товару на борт судна.

Виходячи з вищезазначених умов Контракту № ARLIN-2023 від 19.12.2023 та додаткових угод до нього остаточна вартість продукції зазначена в наступних документах:

- комерційному інвойсі № EXL-U20200404 від 20.05.2024;

- специфікації № 2 від 20.05.2024 до контракту № ARLIN-2023 від 19.12.2023.

Ці документи містять ідентичну інформацію про ціну товарів - 47850,20 дол. США. Ця ж вартість зазначена у графі 22 МД 24U26U8 від 07.10.2024, за якою було відмовлено у митному оформленні.

Відповідно до п. 6.1. Контракту платежі за товар по діючому Контракту повинні здійснюватися наступним чином:

6.1.1. Покупець повинен здійснити банківський переказ грошових коштів у розмірі 30% від загальної вартості по специфікації протягом 10 днів після підтвердження замовлення.

6.1.2. Покупець здійснює безготівковий розрахунок платежів у розмірі 70% від вартості завантаженого Товару на рахунок Продавця протягом 25 днів з дати проведення очищення бортового коносаменту. Валютою Контракту та валютного платежу є долари США.

Відповідно до п. 7.3. Контракту датою поставки (датою переходу права власності на товар) є дата очищеного бортового коносаменту.

Як було зазначено вище, вартість товару за специфікацією № 2 становить 47 850,20 дол. США, Специфікація датована 20.05.2024.

Відповідно до банківського платіжного документа, що стосується товару (MUR) №0527 від 27.05.2024 позивач сплатив за товар 14355,06 дол. США, що становить 30% від узгодженої у специфікації вартості товарів.

Коносамент (Bill of landing) № UTRUST24072170 датовано 07.08.2024, отже виготовлення та відвантаження товару було здійснено протягом 72-х днів після здійснення передплати за товар.

Відповідно до банківського платіжного документа, що стосується товару (MUR) №0822 від 22.08.2024 позивач сплатив за товар 33495,14 дол. США, що становить 70% від узгодженої вартості товарів у специфікації № 2 від 20.05.2024.

Виходячи з вищенаведеного, Сторони не порушили умов Контракту № ARLIN-2023 від 19.12.2023, а надані до митного оформлення документи не містять числових розбіжностей щодо ціни імпортованого товару.

Частиною 10 ст. 58 МК України визначено витрати, які декларант повинен додатково включити до ціни товару при визначені митної вартості товарів. Із цих витрат позивач мав включити лише витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку, витрати понесені покупцем у вигляді комісійної та брокерської винагороди, за винятком комісійних за закупівлю.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Митний кодекс України не містить вичерпного переліку документів, які підтверджують витрати на транспортування, а також вони не визначають види доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів. Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у справі № 804/16533/14 від 31.05.2019.

Так, як було встановлено судом, для підтвердження витрат відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України позивач подав до митного оформлення всі необхідні документи.

Також, для доставлення товару з Китаю до України, позивач (як Замовник) 04.01.2018 уклав з ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як Виконавцем) договір про надання транспортно- експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №204018-118.

Відповідно до п. 1.1. договору № 204018-118 Виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.

Згідно з п. 2.1.2. договору № 204018-118 Виконавець укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів.

За п. 3.1. договору № 204018-118 вартість послуг зазначається у рахунках Виконавця.

Відповідно до п. 3.2. договору № 204018-118 ціна Договору складає сукупність платежів зі сплати належної плати Виконавцю та витрат, понесених Виконавцем в інтересах Замовника в цілях виконання цього Договору.

Відповідно до п. 3.3. договору № 204018-118 оплата робіт та послуг здійснюється Замовником протягом 14 календарних днів з часу пред`явлення рахунку. Рахунки, що пред`являються Виконавцем за цим Договором, можуть направлятися засобами електронної пошти, факсимільним зв`язком, за допомогою поштових служб або вручаються особисто представнику Клієнта.

Згідно з п. 3.5. договору № 204018-118 Виконавець оплачує перевезення та інші послуги третіх осіб з коштів за рахунок і за дорученням Замовника (вантажоодержувачів, вантажовідправників та інших осіб).

Крім того, для організації перевезення вантажу з Циндао, Китай до Гданська, Польща, ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як Замовник/Еспедитор) залучило ТОВ «АЙ СІ ЄС» (як Виконавця) за Договором про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №050918/1 від

05.09.2018.

Відповідно до п. 1.1. договору № 050918/1 Виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.

Відповідно до п. 2.1.2. договору № 050918/1 Виконавець укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів.

А тому ТОВ «АЙ СІ ЄС» (ISC LTD) зазначено у графі «For delivery Please apply to» коносаменту (Bill of landing) UTRUST24072170 від 07.08.2024 та у графі «Consignee» коносаменту (Non-negotiable waybill) MBLCOPY240978985 від 07.08.2024.

Для зберігання товарів у Польщі ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як Замовник) уклало з Seacall Sp.z o.o (як Виконавцем) договір № 010622-15 від 01.06.2022.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 010622-15 цей договір регулює взаємовідносини сторін при виконанні Виконавцем заявок Замовника на організацію перевантаження вантажу з морського контейнера, який прибуває в порт Гданськ або Гдиня у вантажному автомобілі, а також при виконані комплексу послуг, пов`язаних з обробкою вантажу у порті Гданськ або Гдиня, а також організацію автоперевезення вантажу або контейнеру.

Відповідно до п. 1.3. Договору № 010622-15 у рамках своєї господарської діяльності Виконавець діє від свого імені в інтересах Замовника.

Для перевантаження товару з контейнеру в автомобіль Seacall Sp.z o.o., у свою чергу, уклало угоду зі складом у Польщі - Langowski Logistics Magazyn вул. Kontenerowa 21, Gdansk, що підтверджується листом від Seacall Sp.z o.o від 01.02.2024.

Цей склад зазначено у автотранспортній накладній № 1810 від 01.10.2024 у графі 22 «Підпис та штамп відправника».

Для поставки товару з Польщі до України ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як Клієнт) 11.07.2022 уклало із ТОВ «Фахда-Компані» (як Експедитором) договір на комплексне логістичне обслуговування №1107L/1.

Відповідно до п. 1.1. договору № 1107L/1 експедитор зобов`язується за дорученням клієнта та за його рахунок організувати та надати комплекс логістичних послуг, а саме послуги пов`язані з організацією перевезень вантажу автомобільним, морським, залізничним транспортом та інші логістичні послуги (митно брокерські, зберігання, страхування, тощо згідно із наданими заявками) відповідно до умов цього договору, а клієнт зобов`язується надати експедитору вантажі, які потребують надання логістичних послуг згідно із наданими заявками.

Відповідно до п. 2.4.2. договору № 1107L/1 експедитор зобов`язується укладати від свого імені договори перевезення вантажу та інші договори, пов`язані з організацією перевезення та додаткових логістичних послуг, що погоджені сторонами у заявці.

Для поставки товарів до України ТОВ «Фахда-Компані» (як Експедитор) залучило ФОП ОСОБА_1 (як Перевізника) за договором-заявкою на перевезення вантажів №2509ПУ/2 від 25.10.2024.

Відповідно до умов договору-заявки № 2509ПУ/2 місцем завантаження є м. Гданськ (Kontenerowa 21), автомобільний транспорт та причеп № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

ФОП ОСОБА_1 вказаний у графах 16 «Перевізник» та 23 «Підпис та штамп перевізника» автотранспортної накладної № 1810 від 01.10.2024. Також у графі 23 цієї автотранспортної накладної зазначено аналогічні номерні знаки автомобільного транспорту та причепу.

Виходячи з умов вищезазначених договорів, рахунки за надані транспортні послуги безпосередньо позивачу виставляє лише ТОВ «Хіллдом Логістікс».

Виходячи з вищенаведеного, позивач надав до митного оформлення достатній пакет транспортних документів для встановлення взаємозв`язку між усіма суб`єктами господарювання, які здійснювали доставку товару з Китаю до України.

Твердження митного органу стосовно того, що надані позивачем (декларантом) разом з МД документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є спростованими та не знайшли свого підтвердження.

Більш того, самі по собі припущення відповідача про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є достатніми для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15, однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару митний орган також зазначив, що при визначенні (збільшенні) митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Проте, при зверненні до митного органу щодо оформлення партії товару декларантом були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару і не містять розбіжностей, що вливають на їх визначення. Натомість, відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів щодо повноти і достовірності заявлених числових показників митної вартості.

Та обставина, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не може бути підставою для витребування додаткових документів. Цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення.

Зазначений висновок відповідає сталій практиці Верховного Суду (постанови від 09.10.2018 у справі №826/24835/15, від 24.01.2019 у справі №820/636/17, від 21.01.2020 у справі №812/2336/14, від 13.02.2020 у справі 810/1175/16, від 26.01.2021 у справі №826/13892/16).

Водночас, рішення №UA901000/2024/000181/2 від 08.10.2024 не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх використання.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів. Водночас, сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Отже, митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.

Такий висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 460/2674/20.

З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 МК України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 02 березня 2021 року у справі № 809/857/17.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2024/000181/2 від 08.10.2024.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає таке.

Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування сформованої Кропивницькою митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Об`єднання цих вимог є належним способом захисту порушених прав позивача, з урахуванням усталеної судової практики (постанова Верховного Суду від 17.05.2022 у справі № 809/506/17 ).

Отже, позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, суд звертає увагу, що подання до митного оформлення нової митної декларації жодним чином не перешкоджає, не відміняє та не виключає права позивача на оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті МД, прийнятих за первинно поданою МД, що також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 18.05.2022 у справі №520/3246/2020, від 03.11.2022 у справі №П/811/1614/16.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі v. Finlandвід 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі RuizTorija v. Spainвід 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «АРТІ».

Розподіл судових витрат щодо сплати судового збору здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Щодо стянення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представником відповідача у відзиві на позов подано до суду заперечення на заяву про стягнення судових витрат, в яких вказано на необґрунтованість заяви та не співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката з ціною позову.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, у КАС України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

На підтвердження понесених витрат, позивачем надано до суду: ордер серії АХ №1216079 від 22.10.2024, договір про надання правової допомоги №2021/03/03 від 22.03.2021, додаткову угоду №64 від 11.10.2024 до договору про надання правової допомоги №2021/03/03 від 22.03.2021, платіжну інструкцію №20225 від 14.10.2024 на суму 10000 грн, рахунок на оплату №93 від 11.10.2024 на суму 10000 грн.

Так, відповідно до умов додаткової угоди №64 від 11.10.2024 до договору про надання правової допомоги №2021/03/03 від 22.03.2021, остання укладена щодо надання правової допомоги про визнання протиправним та скасування рішення Кропивницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA901000/2024/000181/2 від 08.10.2024; визнання протиправною та скасування картки відмови Кропивницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2024/000459 від 08.10.2024.

Вартість за вказані правничі послуги, відповідно до умов додаткової угоди №64 від 11.10.2024 до договору про надання правової допомоги №2021/03/03 від 22.03.2021, складає 10000 грн (п.5, 5.1).

Суд зазначає, що витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, враховуючи приписи частини сьомої статті 139 КАС України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний підхід щодо застосування положення частини сьомої статті 139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20 від 18.08.2021 у справі №300/3178/20.

За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за наданими позивачем документами.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece) від 19.10.2000, скарга № 31107/96, узагальнив свою минулу практику стосовно угод про виплату адвокату гонорару і сформулював основні положення стосовно таких угод.

Так, ЄСПЛ зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи "Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 2)" (Sunday Times v. UK (№2) від 6.11.1980, скарга №6538/74) відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, їх необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

На підставі викладеного, з урахуванням співмірності, суд доходить висновку про задоволення клопотання позивача про відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (Салтівське Шосе, буд. 67-А, м. Харків, 61038, ) до Кропивницької митниці (вул. Лавандова, буд.27Б, м. Кропивницький, 25030, ) про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кропивницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA901000/2024/000181/2 від 08.10.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Кропивницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901020/2024/000459 від 08.10.2024.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (Салтівське Шосе, буд. 67-А, м. Харків, 61038, ) судовий збір в розмірі 4844,80 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці (вул. Лавандова, буд.27Б, м. Кропивницький, 25030, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (Салтівське Шосе, буд. 67-А, м. Харків, 61038, ) витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці (вул. Лавандова, буд.27Б, м. Кропивницький, 25030, ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА