Справа № 160/31448/24
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
26 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.1 ч.2 ст. 114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період навчання в Професійно-технічному училищі №63 м. Новгородівка з 31.08.1982 по 03.01.1986 за кваліфікацією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок; періоди роботи з 22.01.1986 по 14.05.1987 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Росія» Об`єднання «Селидоввугілля», з 18.11.1987 по 13.04.1988 на шахті «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті, з 26.05.1988 по 05.02.1990 у Шахтоуправлінні «Новгородівське» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
16.12.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. Вказав, що згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 13.11.2024 вік заявника 57 років 04 місяці 19 днів. Страховий стаж позивача становить 21 рік 03 місяці 05 днів (в т.ч. додаткові роки за Списком №1 2 роки). Пільговий стаж позивача за Списком № 1 становить 02 роки 02 місяці (пільговий стаж зараховано згідно даних персоніфікованого обліку). Відповідно до поданих документів право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у позивача відсутнє. Щодо незарахування позивачу до страхового та пільгового стажу періодів роботи (навчання), які містяться в трудовій книжці НОМЕР_1 від 30.01.1986, повідомляє про те, що титульна сторінка трудової книжки ОСОБА_1 завірена нечитабельною печаткою. Для зарахування до страхового стажу періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки видані на підставі первинних документів, а для зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу необхідно долучити уточнюючу довідку про пільговий характер роботи згідно форми (додаток №5), атестації робочих місць та переліки посад згідно списку.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся 06.11.2024 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 06.11.2024 року розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 9617761 від 13.11.2024 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах.

У спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 9617761 від 13.11.2024 року, зокрема, зазначено:

«Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На пільгових умовах пенсія за віком призначається відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої робота.

Вік заявника 57 років 04 місяці 19 днів.

Страховий стаж особи становить 21 рік 03 місяці 05 днів (в т.ч, додаткові роки за список № 1-2 роки).

Пільговий стаж особи становить 02 роки 02 місяці, (пільговий стаж пораховано згідно даних персоніфікованого обліку.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу зараховано усі періоди.

Згідно поданих документів право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст.114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє.»

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення (надалі, також - Закон №1788) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, також - Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Частиною 1 зазначеної статті передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, передбаченої Списком №1 (у даному випадку), та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах і досягнення відповідного віку, встановленого законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Статтю 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.

З трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.01.1986 року вбачається, що позивач у спірні періоди роботи працював: з 22.01.1986 по 14.05.1987 електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем в шахті на шахті «Росія» Об`єднання «Селидоввугілля», з 18.11.1987 по 13.04.1988 на шахті «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті та з 26.05.1988 по 05.02.1990 у Шахтоуправлінні «Новогродівське» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного.

Вказані записи та відмітки у трудовій книжці позивача виконано без виправлень, у чіткій послідовності, із завірянням підписами відповідальних осіб та печаткою роботодавця.

Крім того, суд зазначає, що згідно з підрозділом І «Підземні роботи» розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 (який діяв до 11.03.1994 року), правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Отже, відповідними записами трудової книжки позивача підтверджено факт роботи ОСОБА_1 у період з 22.01.1986 по 14.05.1987 електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем в шахті на шахті «Росія» Об`єднання «Селидоввугілля», з 18.11.1987 по 13.04.1988 на шахті «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті та з 26.05.1988 по 05.02.1990 у Шахтоуправлінні «Новогродівське» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посадіелектрослюсаря підземного.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не було зараховано до пільгового стажу позивача період навчання в Професійно-технічному училищі №63 м. Новогродівка з 31.08.1982 по 03.01.1986 за кваліфікацією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок.

Відповідно до п 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №21- 1 від 25.22.2005 року, при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до заяви про призначення пенсії відповідачу був наданий оригінал трудової книжки та довідка Селидівського професійного ліцею №183 від 08.05.2019 про те, що позивач дійсно навчався в Професійно-технічному училищі №63 м.Новогродівка по спеціальності електрослюсар підземний, машиніст підземних установок з 31.08.1982 по 03.01.1986.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Крім того, згідно п. «д» ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховують стаж навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах та на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації, в аспірантурі, докторантурі, клінічній ординатурі. Час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Так, згідно з довідкою Селидівського професійного ліцею №183 від 08.05.2019 позивач дійсно навчався в Професійно-технічному училищі №63 м.Новогродівка по спеціальності електрослюсар підземний, машиніст підземних установок з 31.08.1982 по 03.01.1986. Однак, відповідачем до пільгового стажу роботи не було зараховано період навчання, про що свідчить форма РС-право.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 30.01.1986 року, після завершення навчання у Професійно-технічному училищі №63 м. Новогродівка 03.01.1986 року, позивач з 22.01.1986 року був прийнятий на Шахту «Росія» об`єднання «Селидоввугілля» на посаду електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що період навчання позивача у Професійно-технічному училищі №63 м.Новогродівка з 31.08.1982 по 03.01.1986 за кваліфікацією електрослюсар підземний має бути зарахований до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки перерва між днем закінчення навчання (03.01.1986 року) і днем зарахування позивача на роботу за набутою спеціальністю (професією) електрослюсаря підземного (22.01.1986 року) не перевищує трьох місяців.

Щодо посилань відповідача у відзиві про незарахування позивачу до страхового та пільгового стажу періодів роботи (навчання), які містяться в трудовій книжці НОМЕР_1 від 30.01.1986, оскільки титульна сторінка трудової книжки ОСОБА_1 завірена нечитабельною печаткою, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.4. Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки працівників та службовців» (далі - Порядок № 656) та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, тому не може впливати на його особисті права.

Отже, законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємства, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до її страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням таких періодів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 654/890/17 та у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та наявність у ній печатки підприємства, і не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, на позивача не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальні недоліки, які містить трудова книжка, позаяк такі недоліки не пов`язані із виною позивача.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

У відзиві відповідач вказав, що позивачу не зараховано до страхового та пільгового стажу періоди роботи (навчання), які містяться в трудовій книжці НОМЕР_1 від 30.01.1986, оскільки титульна сторінка трудової книжки ОСОБА_1 завірена нечитабельною печаткою.

При цьому, суд зазначає, що наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків. Відсутність чи нечитабельність відтиску печатки на титульній сторінці трудової книжки, не є тим недоліком трудової книжки чи записів у них, за наявності якого трудовий стаж позивача не може вважатися підтвердженим.

Даний висновок побудований на правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №275/615/17.

Отже, нечитабельність на титульному аркуші трудової книжки печатки підприємства (або печатки відділу кадрів), яким вперше заповнено трудову книжку, не може бути підставою неврахування відповідних періодів роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії, оскільки позивач не може відповідати за правильність оформлення документів і відповідність дотримання вимог законодавства на підприємстві. Тим більше титульний аркуш трудової книжки взагалі не містить жодних відомостей про стаж та період роботи працівника, при цьому такі відомості зазначаються в наступних її розділах, щодо правильності заповнення яких відповідач заперечень не висловлював.

Європейський суд з прав людини у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

В даному випадку суд враховує, що відповідач не надав жодного доказу в обґрунтування того, що відмовляючи у зарахуванні до страхового та пільгового стажу позивача періоди його роботи згідно трудової книжки, він діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, тобто з забезпеченням усіх прав особи.

На підставі вищевикладеного, суд зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №61 від 13.11.2024 року, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №61 від 13.11.2024 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Професійно-технічному училищі №63 м. Новогродівка з 31.08.1982 по 03.01.1986 за кваліфікацією електрослюсар підземний, машиніст підземних установок та періоди роботи з 22.01.1986 по 14.05.1987 електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею на шахті «Росія» Об`єднання «Селидоввугілля», з 18.11.1987 по 13.04.1988 на шахті «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем в шахті та з 26.05.1988 по 05.02.1990 у Шахтоуправлінні «Новогродівське» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля на посаді електрослюсаря підземного.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник