Справа № 588/176/25
Суддя: Лебедь О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/176/25
№ провадження 2-а/588/12/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі

головуючий суддя Лебедь О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ноздріної В.О.,

представника позивача Пирогової О.Т., представника відповідача Каракуц М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Пирогова Оксана Трохимівна до Поліцейського офіцера громади відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Вовянка Сергія Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача адвокат Пирогова О.Т. у лютому 2025 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 21.01.2025 поліцейський офіцер громади Відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Вовянко Сергій Миколайович виніс постанову серії ЕНА № 3906594 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за порушення вимог, передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП.

Вказану постанову представник позивача вважає протиправною, винесеною з порушенням норм процесуального та адміністративного права з таких підстав. ОСОБА_1 дійсно 21 січня 2025 приблизно о 14 годині 30 хвилин їхав за кермом автомобіля ЗІЛ 131 номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , та на початку вул.Миру був зупинений працівниками поліції. Вийшовши з автомобіля до нього підійшов поліцейський та повідомив, що на автомобілі не працює правий задній покажчик повороту. Позивач одразу зазначив, що перед початком руху автомобіль був повністю справний, всі покажчики працювали. При цьому він зауважив, що десь за 500 метрів до зупинки вскочив у яму і можливо щось відійшло. Поліцейським було запропоновано усунути недолік, що одразу і зробив позивач. В цей час поліцейський Вовянко Сергій Миколайович вже виніс оскаржувану постанову щодо накладення за вказаним фактом адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн.

На думку представника позивача жодне з перелічених у пункті 31.4.3 ПДР порушень не було зафіксовано та не вчинялось позивачем. Даний пункт ПДР ним порушений не був, тому застосування до нього покарання передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, як за керування транспортними засобами, що мають несправності зовнішніх світлових приладів є неправомірним.

Посилаючись на зазначені обставини та вважаючи, що процесуальні норми були грубо порушені, представник позивача просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3906594 від 21.01.2025, якою на ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення за частиною 1 статті 121 КУпАП в розмірі 340 гривень та провадження у справі закрити, відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Процесуальні дії та заяви учасників справи

Ухвалою суду від 03.02.2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалами суду від 05.02.2025 та 12.02.2025 за клопотанням представника відповідача призначено судове засідання в режимі відео конференції.

Поліцейський офіцер громади відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Вовянком С.М. 06.02.2025 подав відзив на позовну заяву.

Від Головного управління Національної поліції в Сумській області 10.02.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Стислий виклад заперечень відповідачів

Поліцейський офіцер громади відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Вовянко С.М. за змістом відзиву заперечив проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що 21.0.2025 під час несення служби із забезпечення безпеки дорожнього руху та профілактики дорожньо-транспортних пригод ПОГ СП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області він здійснював патрулювання у місті Тростянець по вулиці Миру та помітив автомобіль ЗІЛ 131 номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та не увімкнув світловий покажчик повороту під час здійснення повороту на право. Після зупинки транспортного засобу він підійшов до водія, представився та повідомив причину зупинки і суть скоєного правопорушення, а також зобов`язав водія надати документи для перевірки. Потім водій пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Вимогу пункту 31.4.3 (в) ПДР України було порушено, оскільки водію заборонено керувати транспортним засобом, який має технічну несправність, а саме не працював правий покажчик повороту ззаду. У зв`язку з цим було винесено оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та на позивача було накладено стягнення у розмірі 340 грн. Оскаржувана постанова серії ЕНА №3906594 від 21.01.2025 відповідає вимогам статті 283 КУпАП та містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис та є правомірною, винесена уповноваженою особою у порядку та спосіб передбачений чинним законодавством.

10.02.2025 представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області Грищенко В.Л. надіслала відзив у якому зазначила, що згідно пояснень працівника поліції Вовянка С.М., а також відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 , останній був зупинений працівниками поліції, оскільки на автомобілі не працював правий задній покажчик повороту. Також, даний факт не заперечує і сам позивач, але надав пояснення, що перед виїздом перевіряв транспортний засіб і несправності не було виявлено. Як стверджує працівник поліції, а також згідно відео з бодікамери останнього, дійсно не працював задній покажчик повороту. Водій неодноразово намагався полагодити несправність, але з відео чітко видно, що здійснити це на місці зупинки виявилося неможливо, тому поліцейський склав постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №3906594 від 21.01.2025, копію якої позивач відмовився отримувати. Оскаржувану постанову, вважає такою яка прийнята законно та обґрунтовано. У зв`язку з наведеним просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Пирогова О.Т. підтримала позовні вимоги пославшись на обставини викладені у позовній заяві, також зазначила, що немає підтвердження права поліцейського офіцера громади складати протокол за відсутності маршруту його патрулювання, не зафіксовано роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не озвучено постанову, не зафіксований факт несправності, просила задовольнити позов. Також, просила стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Представник відповідача Каракуц М.Ю. у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав указаних у відзиві на позов, пояснила, що право поліцейського складати протокол за порушення Правил дорожнього руху обумовлено завданнями Національної поліції, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що поліцейським офіцером громади відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Вовянком Сергієм Миколайовичем 21.01.2025 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3906594, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

За змістом указаної постанови ОСОБА_1 21 січня 2025 року о 14 год. 48 хв. у м.Тростянець по вул.Миру, 2 керував транспортним засобом ЗІЛ 131 номерний знак НОМЕР_1 з несправним покажчиком повороту з правої сторони з заду, чим порушив вимоги пункту 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України (а.с.9).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.01.2025 серії ЕНА № 3906594, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд враховує таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частина 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 31.4.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам до зовнішніх світлових приладів.

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до пункту 9.2 (б) Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Штраф за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при зміні його напрямку передбачено частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Статтею 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності:

?зовнішніх світлових приладів (темної пори доби);

?інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється (перелік таких несправностей визначено пунктом 31.4.3 Правил дорожнього руху).

Відповідальність за відсутність сигналу повороту перед поворотом передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП. А обов`язок водія подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед поворотом пунктом 9.2 (б) Правил дорожнього руху.

Ці правопорушення мають різний склад, зокрема об`єктивну сторону.

Позивач керував транспортним засобом у світлу пору доби, що підтверджується наданим відповідачем відео запис якого здійснюється з 14 год. 42 хв. до 15 год. 02 хв. (а.с.47). Несправність покажчика повороту не належить до переліку технічних несправностей з якими забороняється експлуатація транспортного засобу відповідно до пункту 31.4.3 Правил дорожнього руху. Що виключає його відповідальність за частиною 2 статті 122 КУпАП та порушення пункту 31.4.3 в Правил дорожнього руху.

Щодо відповідальності за відсутність сигналу повороту перед поворотом, то відповідно до протоколу ОСОБА_1 не було притягнено за частиною 2 статті 122 КУпАП та порушення пункту 9.2 (б) Правил дорожнього руху. Крім того, інформація про відсутність сигналу повороту при здійсненні маневру не підтверджується і наданим відповідачем відео, яке взагалі не містить фіксації руху транспортного засобу.

Також відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано доводів позивача, що розгляд справи здійснено з порушенням вимог статті 279, 280 КУпАП.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Отже, виходячи з викладеного, відповідачем на виконання вимог статті 77 КАС України не надано вагомих доказів того, що позивач порушив Правила дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 3906594 від 21.01.2025 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП не доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат.

Звертаючись до суду через систему «Електронний суд» з позовною заявою, позивач сплатив 484,48 грн судового збору (а.с.7 на зворотному боці).

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Сумській області необхідно стягнути судовий збір в сумі 484,48 грн.

У питанні про стягнення витрат за надання правничої допомоги адвокату Пироговій О.Т. суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги ( в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010 № 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010 № 37246/04).

Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подала: 1) договір про надання правової допомоги від 31.01.2025, відповідно до умов якого сторони погодили адвокатський гонорар у фіксованому розмірі 5000 грн, 2) акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 31.01.2025 з детальним описом наданих адвокатом послуг та вартістю робіт; 3) довідку про отримання адвокатського гонорару в сумі 5000 грн від Могилки С.М в рахунок виконання договору про надання правової допомоги від 31.01.2025.

Докази були подані в судовому засіданні до судових дебатів, Розмір підтверджених судових витрат відповідає тому, який позивач зазначав у позовній заяві, як запланований.

Вказані докази підтверджують факт понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір у сумі 5000,00 грн.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області в судовому засіданні вважала розмір витрат завищеним та неспівмірним з цією справою незначної складності.

Згідно з ч. 6 ст. 134 КАС у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд також вважає вказаний розмір витрат на правничу допомогу завищеним. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, у справі фактично проведено одне судове засідання до стадії ухвалення судового рішення, єдиною поданою заявою по суті справи з боку відповідача була позовна заява незначного обсягу. Оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не є справою значної складності, наявна значна судова практика за цією категорією справ.

Суд не заперечує права адвоката самостійно визначати гонорар, однак, у цьому випадку, не може вважати, що при встановленні такого розміру гонорару була врахована складність справи та інші істотні обставини. Наявні у матеріалах даної справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відшкодувати судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн, оскільки саме такий розмір витрат є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмета задоволеного позову, а також відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн.

Керуючись положеннями статей 9, 139, 242-246, 254, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Пирогова Оксана Трохимівна до Поліцейського офіцера громади відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Вовянка Сергія Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3906594 від 21.01.2025, винесену Поліцейським офіцером громади відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Вовянком Сергієм Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн 00 коп., а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 19.02.2025 року.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - поліцейський офіцер громади відділення поліції № 1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області Вовянко Сергій Миколайович, адреса: вул.Благовіщенська, буд.34, м.Тростянець, Охтирський район, Сумська область, 42600;

відповідач - Головне управління Національної поліції в Сумській області, адреса місцезнаходження: вул.Герасима Кондратьєва, буд. 23, м.Суми, 40000, .

Суддя О.В. Лебедь