Справа № 560/8697/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8697/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

18 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 18.03.2024 №.

В обґрунтування позову позивач вказав, що за результатами проведення фактичної перевірки, оформлений актом від 22.02.2024 №1294/22-01-07-05/44457650 прийняте податкове повідомлення-рішення від 18.03.2024. Стверджує, що в акті перевірки не зафіксовані факти відображення чи неповного відображення господарських операцій з реалізації пального через реєстратор розрахункових операцій, встановлений на об`єкті фактичної перевірки. Крім того, посадові особи відповідача підтвердили наявність та цілісність пломб реєстратора розрахункових операцій, використання режиму його попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості, друкування на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків та їх зберігання, а також відсутність розбіжності готівкових коштів в у денному звіті та в касі АЗС. Проте, незважаючи на відсутність доказів порушення обліку та здійснення касових операцій, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем порядку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання лише на підставі виявленої нестачі нафтопродуктів, тобто, невідповідності між залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними обліку та фактичними залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей. Вважає, що нестача товарних запасів свідчить про те, що такі запаси були обліковані, однак відсутні на момент перевірки у наявності. Таким чином, нестача товарних запасів в обліку може з`явитися лише щодо тих товарних запасів, які були обліковані. Отже сам по собі факт нестачі палива не може свідчити про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, а може бути наслідком інших обставин. Однак податковий орган ототожнив нестачу товарів з таким порушенням як реалізація товарів, які не обліковані в установленому порядку, в той час як в ході перевірки не поставлені під сумнів дані обліку товарних запасів позивача. Просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що підставою зупинення реєстрації податкової накладної стало неподання платником податків повного пакету документів.

Зазначає, що одним із способів встановлення порушення порядку обліку пального, передбаченого статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95 є встановлення розбіжності між фактичними залишками пального на АЗС та даними, які відображені у реєстраторі розрахункових операцій, а саме: надлишок пального у резервуарі у порівнянні до даних Х-звіту. Разом з тим, згідно з пунктом 12 статті 3 Закону №265/95 суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, натомість, будь-яких пояснень чи документів, які б спростовували розбіжність позивач не надав.

17 січня 2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" надійшов відзив на апеляційну скаргу. У поданому відзиві представник позивача заперечу проти задоволенні вимог апеляційної скарги та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.01.2022, здійснює роздрібну торгівлю пальним, продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

19.02.2024 на підставі наказу від 13.02.2024 №608-П посадовими особами Головного управління ДПС у Хмельницькій області проведена фактична перевірка ТОВ "КАПАБЛАНКА" щодо дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Результати перевірки оформлені актом від 22.02.2024 №1294/22-01-07-05/44457650, у якому відображені встановлені перевіркою порушення вимоги пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 18.03.2024 № на суму 29796,30 грн.

02.04.2024 позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на спірне податкові повідомлення-рішення.

Рішенням від 31.05.2024 Державна податкова служба України податкове повідомлення-рішення залишила без змін.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 18.03.2024 , позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податкове повідомлення - рішення від 18.03.2024 № про застосування до позивача штрафних санкцій на суму 29796,30 грн. ґрунтується на викладених в акті фактичної перевірки від 22.02.2024 №1294/22-01-07-05/44457650 висновках відповідача про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону №481/95-ВР.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з підпунктами 19.1.14, 19.1.19, 19.1.20 пункту 19.1 статті 19 ПК України контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Способом здійснення податкового контролю є перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Під час проведення фактичної перевірки відповідачем встановлена розбіжність між фактичними залишками пального та даними обліку. За даними Х - звіту від 19.02.2024 залишки пального в резервуарах на АЗС №50 становлять:

- в резервуарі №2 бензину А-95 Energy в кількості 6577,04 л за ціною 48,99 грн за 1 л.;

- в резервуарі №3 бензину А-95 в кількості 5367,55 л. за ціною 48,99 грн за 1 л.,

- в резервуарі №4 бензину А-92 в кількості 4960,53 л. за ціною 47,99 грн за 1 л.;

- в резервуарі №1 дизельного палива в кількості 14116,31 л. за ціною 49,39 грн за 1л.

Результати перевірки залишків пального, станом на 19.02.2024, відображені в додатку до акта перевірки "Відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та залишків запасів (товарно - матеріальних цінностей)" із зазначенням найменування пального, його кількості та вартості за даними обліку на початок перевірки та фактичні залишки запасів, виявлені під час перевірки залишків запасів пального. Відповідно до вказаного додатку фактичні залишки запасів (товарно - матеріальних цінностей) виявлені під час проведення перевірки, шляхом отриманих даних рівномірів пального в резервуарах становлять:

- в резервуарі №2 бензину А-95 Energy в кількості 6285 л;

- в резервуарі №4 бензину А-92 в кількості 4799 л.;

- в резервуарі №3 бензину А-95 в кількості 4939 л.; дизельного палива в кількості 13943 л.

З урахуванням похибки у розмірі 0,8%, перевіркою встановлена нестача пального на загальну суму 29796,30 гривень в т.ч.:

- бензину А-95 Energy в кількості 172 л. на суму 8426,28 грн;

- бензину А-95 в кількості 321 л. на суму 15725,79 грн,

- бензину А-92 в кількості 96 л. на суму 4607,04 грн;

- дизельного палива в кількості 21 л. на суму 1032,19 грн.

Водночас, будь-які пояснення чи документи, які б спростовували розбіжності між фактичними залишкам пального на АЗС та які відображені у денному Х-звіті реєстратора розрахункових операцій відповідач під час перевірки не вимагав, про що свідчить відсутність у акті перевірки запису про ненадання необхідних документів.

За результатами розгляду акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 18.03.2024 №, яким застосовані до ТОВ "Капабланка" штрафні (фінансові) санкції у розмірі 29796,30 грн. (29796,30 грн. х 100%) за порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання.

Відповідно пункту 12 статті 3 Закону №265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Статтею 20 Закону №265/95 регламентовано, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV встановлено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стані оцінка.

Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством (частина 2 статті 10 Закону № 996-XIV).

З метою встановлення єдиного порядку організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів, наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 затверджено Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України (далі Інструкція №281).

Відповідно до підпункту 10.3.1.3 пункту 10 Інструкції № 281 облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

За приписами підпункту 10.4.1 пункту 10 Інструкції № 281, на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС № 17-НП.

Згідно з підпунктом 10.4.2 п.10.4 Інструкції №281 визначено, що під час приймання-передавання зміни оператори АЗС: визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи «обліковий залишок попередньої зміни»), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок); вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок); роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті; передають залишок готівки; перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК.

У разі встановлення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі в границях відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ-26976 зміна передається і приймається за обліковим залишком нафтопродукту. Перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення фіксується у змінному звіті. У разі перевищення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі понад зазначених норм керівництво повинно вжити заходів щодо проведення позачергової інвентаризації. До встановлення обставин перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення обліковий залишок не корегується.

Згідно з підпунктом 10.4.3 п.10.4 Інструкції № 281 передбачено, що після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою № 17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

Відповідно до підпункту 16.1, 16.2 Інструкції № 281 матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою № 17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи. Бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі N 17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства.

Нормами розділу 13 Інструкції № 281 встановлено особливості проведення інвентаризації нафти та нафтопродуктів на підприємствах.

Зокрема, інвентаризація нафти та нафтопродуктів на підприємствах проводиться не рідше одного разу на місяць. Для здійснення інвентаризації розпорядчим документом керівника підприємства створюються робочі і постійно діючі інвентаризаційні комісії, до складу яких залучаються особи, що мають досвід здійснення інвентаризації. Основною метою інвентаризації є: виявлення фактичної наявності нафти та нафтопродуктів за марками і видами, а також суми готівки на автозаправній станції; зіставлення фактичної наявності нафти та нафтопродуктів за марками і видами з даними бухгалтерського обліку; виявлення нестандартних нафтопродуктів; перевірка дотримання умов та порядку зберігання нафти та нафтопродуктів, а також готівки на автозаправній станції (підпункти 13.2, 13.3, 13.5 Інструкції № 281).

Вимоги Інструкції № 281 щодо проведення інвентаризації стосуються здійснення внутрішньої інвентаризації нафтопродуктів на підприємстві, яка призначається розпорядчим документом керівника підприємства з визначенням складу інвентаризаційної комісії, термінів проведення інвентаризації, і не поширюються на проведення інвентаризації під час фактичної перевірки контролюючим органом суб`єкта господарювання відповідно до визначеної законом компетенції.

Крім того, встановлюючи обов`язок суб`єкта господарювання вести передбачені форми обліку нафтопродуктів, Інструкція № 281 регулює оперативний контроль підприємства за обігом нафтопродуктів.

Відтак, для встановлення факту необлікування позивачем пального в установленому порядку слід перевірити відповідні бухгалтерські регістри та первинні документи, на підставі яких вони ведуться.

Водночас, під час перевірки фактів неповного відображення господарських операцій з реалізації пального через реєстратор розрахункових операцій, що використовується в господарській діяльності позивача, чи порушень внесення даних у змінний звіт за формою №17-НП відповідачем не досліджувалось і, як наслідок, не виявлені.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що висновок відповідача про те, що виявлена нестача товарів є свідченням здійснення позивачем реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є помилковим, а спірне рішення від 18.03.2024 № протиправним.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.