Справа № 620/16552/24
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року Чернігів Справа № 620/16552/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами справу за позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс" про надання дозволу Головному управлінню ДПС у Чернігівській області на погашення податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс» (код ЄДР 34522602) в розмірі 262 555 грн. 66 коп. за рахунок наступного майна відповідача, що перебуває у податковій заставі: Реєстраційний номер 23138330, нежитлова будівля площею 3238, 4 кв.м., розташована за адресою вул. Піонерська (Північна), буд. 31а, м. Мена, Чернігівська обл.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що податковий орган вжив усю передбачену ПКУ сукупність заходів, спрямованих на стягнення коштів з платника податків, до звернення з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Вказує, про наявну сукупність умов (узгоджена сума податкового боргу, відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, наявність майна відповідача у податковій заставі), що надає право контролюючому органу відповідно до підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що постановлене 13.05.2024 у справі № 620/1597/24 рішення про стягнення заборгованості з орендної плати з відповідача не може призвести до поновлення (визнання) порушених позивача, оскільки не вирішить спору щодо наявності чи відсутності підстав для включення цих вимог до ліквідаційного балансу ТОВ «МІВІДА», тобто на даний час у позивача не має узгодженого у встановленому законом порядку з відповідачем податкового боргу. Вказує, що законодавством передбачений спеціальний порядок задоволення кредиторами своїх вимог до особи, яка припиняється шляхом звернення із відповідними вимогами до ліквідаційної комісії такої особи. Такого способу захисту, як звернення до суду про надання дозволу позивачу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, норми статей 104-112 ЦК України не передбачають. Також вказує, що у разі задоволення позову, виконання постановленого Чернігівським окружним адміністративним судом рішення у справі у справі № 620/16552/24 за позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області про надання дозволу позивачу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, на стадії ліквідації призведе до порушення норм ст. 112 Цивільного кодексу України щодо задоволення ліквідатором вимог інших кредиторів ТОВ «МІВІДА». Ліквідатор буде також позбавлений можливості здійснити продаж нерухомого майна в установленому законом порядку з метою задоволення вимог інших кредиторів, вимоги яких внесені до реєстру вимог кредиторів у порядку, визначеному ЦК України.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 06.01.2025 було визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Баргаміної Н.М. необґрунтованою, передано заяву про відвід судді Чернігівського окружного адміністративного суду Баргаміної Н.М. по справі № 620/16552/24 для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України; ухвалою суду від 08.01.2025 у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс" Ушача Ю.В. про відвід судді Чернігівського окружного адміністративного суду Баргаміної Н.М. було відмовлено; ухвалою суду від 10.01.2025 у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження було відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс" () згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано в якості юридичної особи, перебуває в стані припинення з 21.04.2023 (а.с. 9-12).

При цьому, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс" з урахуванням часткової сплати обліковується податковий борг в загальній сумі 262 555 грн. 66 коп. за податками: з орендної плати з юридичних осіб - в сумі 256 284 грн. 69 коп.; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - в сумі 6 270 грн. 97 коп. (а.с. 17-19).

Узгодженість податкового боргу підтверджується рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.05.2024, зміненим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024, по справі №620/1597/24, яким було стягнуто в дохід Держави з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс» (), що обслуговують такого платника податків, кошти в сумі 322 853,14 (триста двадцять дві тисячі вісімсот п`ятдесят три грн 14 коп) грн для погашення податкового боргу:

- з орендної плати з юридичних осіб в сумі 315539 грн 10 коп. на рахунок отримувача - UA0025659, отримувач - ГУК у Черніг.обл/тг м. Мена/18010600, код отримувача - 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- з податку на нерухоме майно в сумі 7314,04 грн на рахунок отритмувача UA0025659, отримувач - ГУК у Черніг.обл/тг м. Мена/18010400, код отримувача - 37972475, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) (а.с. 23-30).

Також узгодженість податкового боргу підтверджується рішенням № 53/4-2501 від 02.04.2024, що прийняте відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 290175 грн. 48 коп., зокрема на суму податкових зобов`язань, що не охоплене судовим рішенням у загальній сумі 53 547 грн. 94 коп. (а.с. 31, зворот а.с. 32, а.с. 33).

На виконання означених рішень суду контролюючим органом складені платіжні інструкції, які повернулись до контролюючого органу без виконання АТ «Ощадбанк» через відсутність коштів (а.с. 37-41).

При цьому, позивачем було прийнято рішення № 85 від 05.04.2019 про опис майна відповідача у податкову заставу та складено акт опису майна № 18/25-01-13-04-24 від 06.05.2021 (зворот а.с. 20, а.с. 34).

Податкова застава підтверджена витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а.с. 35).

Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не сплачено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та / або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 87.1, 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та / або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Підпунктами 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та / або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктами 89.1, 89.2 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі:

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Згідно з підпунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Пунктом 89.5 статті 89 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу. Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (пункт 95.10 статті 95 Податкового кодексу України ).

Відповідно до пункту 93.4 статті 93 Податкового кодексу України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що звернення контролюючого органу до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 15.11.2022 у справі № 807/675/16, від 06.12.2022 у справі № 813/4632/16 та від 24.02.2023 у справі № 826/17041/14).

Отже, Податковим кодексом України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Водночас статтею 97 Податкового кодексу України регламентовано порядок погашення грошових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством.

Згідно пункту 97.1 статті 97 Податкового кодексу України під ліквідацією платника податків розуміється ліквідація платника податків як юридичної особи або державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрація у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), внаслідок якої відбувається закриття їх рахунків та/або втрата їх статусу як платника податків відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 97.2 статті 97 Податкового кодексу України у разі якщо власник або уповноважений ним орган приймає рішення про ліквідацію платника податків, не пов`язану з банкрутством, майно зазначеного платника податків використовується у черговості, визначеній відповідно до законів України.

Положеннями пункту 97.3 статті 97 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо внаслідок ліквідації платника податків частина його грошових зобов`язань чи податкового боргу залишається непогашеною у зв`язку з недостатністю майна, така частина погашається за рахунок майна засновників або учасників такого підприємства, якщо вони несуть повну або додаткову відповідальність за зобов`язаннями платника податків згідно із законом, у межах повної або додаткової відповідальності, а в разі ліквідації філії, відділення чи іншого відокремленого підрозділу юридичної особи - за рахунок юридичної особи незалежно від того, чи є вона платником податку, стосовно якого виникло грошове зобов`язання або виник податковий борг такої філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу.

Загальні підстави, порядок ліквідації юридичної особи та порядок задоволення вимог кредиторів визначений нормами Цивільного кодексу України.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників, суб`єкта управління державної або комунальної власності або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами

Частинами восьмою, дев`ятою статті 111 Цивільного кодексу України визначено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується ліквідаційною комісією (ліквідатором) юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 112 Цивільного кодексу України вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, саме після погашення вимог кредиторів першої та другої черги за рахунок коштів, одержаних ліквідаційною комісією від продажу майна платника податків, можуть бути задоволені вимоги позивача про відшкодування заборгованості перед бюджетом зі сплати податків та зборів.

Норми статті 97 Податкового кодексу України є спеціальними нормами, які встановлюють особливості погашення податкового боргу у разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством.

Так, Верховний Суд в постановах від 20.11.2018 у справі № 822/2730/16, від 24.11.2021 у справі № 200/12532/19-а зазначив, що стягнення коштів з банківського рахунку, на якому акумулюються кошти підприємства, що ліквідується, призводить до порушення порядку черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої статтею 112 Цивільного кодексу України, що, в свою чергу, порушує приписи статті 97 Податкового кодексу України, оскільки стягнення коштів з банківських рахунків відбувається негайно після направлення податковим органом до банківської установи платіжної вимоги, без дотримання порядку черговості задоволення кредиторських вимог.

Судом встановлено, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс» рахується податковий борг.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс» з 21.04.2023 перебуває в стані припинення.

Отже, в даному випадку, прийнято рішення про ліквідацію платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс», що не пов`язана з банкрутством, а тому майно зазначеного платника податків використовується у черговості, визначеній відповідно до законів України, зокрема, Цивільного кодексу України.

Оскільки вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів) задовольняються у третю чергу, а позивачем не надано доказів відсутності або задоволення вимог кредиторів відповідача, що відносяться до першої та другої черги, суд доходить висновку, що підстави для надання дозволу на погашення податкового боргу вказаного підприємства відсутні.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Чернігівській області необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузевий інвестиційно-виробничий інноваційно-дослідний альянс" (вул. Північна, 31А, м. Мена, Чернігівська обл., Корюківський р-н, 15600, ) про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.02.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА