Справа № 460/14445/24
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2025 рокум. Рівне№460/14445/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з вказаним адміністративним позовом (позовною заявою) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), у якому позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача та зобов`язати відповідача провести з 01.11.2024 року перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням вислуги 27 (двадцять сім) календарних років згідно розрахунку вислуги років №2863 від 16.05.2019 року та виплачувати пенсію у розмірі 70% (сімдесят відсотків) відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було призначено пенсію за вислугою років на підставі положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 65% сум грошового забезпечення. На думку позивача, відповідачем неправомірно було застосовано показник - 25 років вислуги, оскільки згідно із наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 08.08.2019 №168 вислуга років на день звільнення становить 27 повних календарних років служби, що також підтверджується розрахунком вислуги років від 16.05.2019 №2863. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки це призвело до зменшення відсоткового значення грошового забезпечення позивача з 70% до 65%, що також обмежує його право на належне пенсійне забезпечення, передбачене чинним законодавством.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та подав до суду свій відзив, де зазначає, що 21.08.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшли документи для призначення пенсії позивачу, відповідно до подання про призначення пенсії від 19.08.2019 №112 зазначено страховий стаж позивача 27 років 27 днів, в тому числі 2 роки 4 місяці 27 днів навчання у цивільних навчальних закладах. Разом з тим, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 визначалося, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби. Оскільки позивач закінчила навчання 25.06.1989, вступила на військову службу 01.07.1994, то навчання (2 роки 4 місяці 27 днів) не зараховується до вислуги років на пенсію. Відтак, розмір пенсії позивача обчислений згідно з пунктом б статті 12 Закону з врахуванням 25 років календарної вислуги, складає 65 відсотки відповідних сум грошового забезпечення, згідно поданих документів Головним управлінням Національної гвардії України, а тому відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява подана до суду 25.11.2024 у електронній формі із використанням електронного кабінету підсистеми ""Електронний суд" ЄСІТС, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 26.11.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 02.12.2024 суд зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк та спосіб усунення недоліків вказаної позовної заяви, а саме шляхом подання позивачем заяви із обґрунтуванням та доказами наявності передбачених законом підстав для звільнення позивача від сплати судового збору або подання позивачем до суду оригіналу платіжного документа про сплату позивачем за подання позовної заяви до суду судового збору у сумі 968,96 грн.

03.12.2024 на виконання ухвали суду від 02.12.2024 позивач через свого представника подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору у сумі 968,96 грн.

Ухвалою від 09.12.2024 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подав 19.12.2024 свій відзив на позов, де виклав заперечення на позовну заяву.

На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.

ОСОБА_1 (позивач) перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач), де отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі 65% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом відповідача за пенсійною справою позивача № від 09.08.2019.

Представник позивача не погоджуючись з відсотковим значенням грошового забезпечення позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 06.11.2024, в якому просив провести перерахунок та виплату його пенсії позивача з урахуванням календарної вислуги років, яка становить 27 повних років, що підтверджується відповідними документами.

Листом від 13.11.2024 за №1700-0203-8/64786 у відповідь на звернення позивача відповідач відмовив позивачу у перерахунку і виплаті його пенсії та зазначив, що пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 визначалося, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби. Оскільки позивач закінчила навчання 25.06.1989, а вступила на військову службу 01.07.1994, то навчання (2 роки 4 місяці 27 днів) не зараховується до вислуги років при виході на пенсію. Розмір пенсії позивача, обчислений згідно з пунктом б статті 12 Закону з врахуванням 25 років календарної вислуги, складає 65% відповідних сум грошового забезпечення, згідно поданих документів Головним управлінням Національної гвардії України.

Не погодившись з такими діями відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивача з урахуванням вислуги 27 календарних років, згідно розрахунку вислуги років №2863 від 16.05.2019 року, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом (позовною заявою) у цій справі з наведеними вище позовними вимогами до відповідача.

Отже у цій справі, яка розглядається судом, предметом спору є дії відповідача щодо відмови провести обчислення та перерахунок пенсії позивача з 01.11.2024 з урахуванням вислуги 27 календарних років згідно розрахунку вислуги років №2863 від 16.05.2019 року та зобов`язання відповідача здійснити такий перерахунок пенсії позивача і виплачувати пенсію у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду.

Встановивши наведені вище фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини, суд вважає, що до спірних правовідносин за наведених фактичних обставин справи підлягають застосуванню такі норми права і висновки Верховного суду про їх застосування.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Статтею 1 Закону №2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом "б" статті 1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

За приписами пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно пункту «б» частини 1 статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Згідно пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії 09.08.2019) пенсії за вислугу років призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу, Державному бюро розслідувань та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії 09.08.2019) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Суд зазначає, що відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку його пенсії, відповідач як на підставу такої відмови посилається на відсутність підстав проведення такого перерахунку, оскільки до загальної вислуги років позивача не підлягає врахуванню період її навчання до вступу на військову службу, оскільки після закінчення позивачем навчання їй не було присвоєно військове звання та позивач не вступив на військову службу.

Вирішуючи спір в цій частині позову суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону №2262-XII до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового складу, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу Державного бюро розслідувань, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Статтею 17-1 Закону №2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі Постанова №393).

Відповідно до пункту 2 Постанови №393 (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії 09.08.2019) до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, під час призначення пенсії згідно з пунктом а статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Тобто додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.03.2015 №21-411а14 і таку правову позицію підтримав Верховний Суд у постановах від 14.08.2019 №805/2337/16-а, від 01.02.2019 №809/780/15, від 18.06.2019 №809/490/16.

Міністерством оборони України видано Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затверджено наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/26071 (далі - Положення).

Зазначеним Положенням визначається порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постанови №393 (зі змінами).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.12. розділу II Положення обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється: фінансово економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних підрозділів персоналу - особам офіцерського складу, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче.

Пунктом 2.13. розділу II Положення передбачено, при обчисленні вислуги років на пенсію військовослужбовцям, які підлягають звільненню з військової служби, складається розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію. У розрахунку зазначаються всі календарні періоди військової служби і окремо періоди, що зараховуються до вислуги років на пільгових умовах, а також загальна вислуга років на пенсію.

Пунктом 2.14. розділу II Положення передбачено, якщо військовослужбовець, який підлягає звільненню з військової служби, має право на пенсію, що призначається відповідно до підпункту "б" частини першої статті 12 Закону, то в розрахунку загального страхового стажу (в календарному обчисленні) на пенсію за вислугу років (додаток 4) зазначаються всі календарні періоди військової служби та окремо календарні періоди роботи як працівника, а також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

В пункті 2.19. розділу II Положення зазначається, що вислуга років на пенсію, обчислена органами, зазначеними в пункті 2.1 цього розділу, доводиться під підпис військовослужбовцю, який представляється до звільнення з військової служби, на звороті відповідного розрахунку. Заперечення військовослужбовця щодо складеного розрахунку повинні бути розглянуті до його звільнення з військової служби.

Спірні питання щодо зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах за поданнями начальників відповідних управлінь персоналу вирішує комісія Міністерства оборони України в складі, що затверджується наказом Міністерства оборони України. На розгляд комісії виносяться тільки ті спірні питання, які не можуть бути вирішені на місці підрозділами персоналу та фінансовими органами, зазначеними в пункті 2.12 цього розділу.

Для винесення питання на розгляд комісії управління (відділ) персоналу з`ясовує всі обставини, пов`язані зі спірними періодами служби, подає всі документи разом з особовою справою військовослужбовця і своїми висновками до управління персоналу вищого рівня (за підпорядкованістю), яке після ретельного вивчення цього питання направляє документи на розгляд зазначеної комісії.

Відповідно до Пункту 2.20. розділу II Положення обчислена в установленому порядку вислуга років (календарна та окремо на пільгових умовах) зазначається в наказах про звільнення військовослужбовців з військової служби і є підставою для призначення їм пенсії за вислугу років.

Згідно з частиною 1 статті 17-2 Закону №2262-ХІІ обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію за вислугу років з 09.08.2019 в розмірі 65% грошового забезпечення, що підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом за пенсійною справою від 09.08.2019.

При цьому, відповідачем при призначенні позивачу пенсії враховано 25 років вислуги на військовій службі, незважаючи на те, що з наявного в матеріалах справи розрахунку вислуги років від 16.05.2019 №2863 вбачається, що загальна вислуга років позивача становить 27 років 27 днів. У вказаному розрахунку вислуги років також враховано до загальної вислуги позивача період її навчання у цивільних навчальних закладах до 5 років 1 рік за 6 місяців, що загалом склав 2 роки 4 місяці 27 днів.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до пункту 2.19. Положення заперечення військовослужбовця щодо складеного розрахунку повинні бути розглянуті до його звільнення з військової служби, однак позивачем вказаний розрахунок вислуги років не оскаржувався, про що позивач зазначає безпосередньо в своїй позовній заяві та матеріали справи не містять зворотного.

Судом також встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 08.08.2019 №168 позивача виключено зі списків особового складу зонального відділу, з усіх видів забезпечення з 08.08.2019 та у вказаному витязі з наказу зазначено, що позивач має повних 27 календарних років служби.

З аналізу вищезазначеного Положення та Закону №2262-ХІІ суд зауважує, що оскільки підрахунок вислуги років проведено уповноваженою особою Департаменту фінансів МОУ, який не був оскаржений ні позивачем ні будь-ким іншим та відповідачем не надано доказів того, що розрахунок вислуги років позивача від 16.05.2019 №2863 мітить недостовірні відомості, суд вважає, що при призначенні позивачу пенсії відповідач повинен був врахувати весь період календарної вислуги років позивача, який становить повних 27 років, про що зазначено в розрахунку №2863 від 16.05.2019 та у витязі з наказу від 08.08.2019 №168, однак безпідставно не взято відповідачем до уваги.

Посилання відповідача на пункт 2 Постанови №393 щодо зарахування до вислуги років періоду навчання, однак з умовою присвоєнням звання після такого навчання або вступу на військову службу суд відхиляє, оскільки навчання позивача було враховано до розрахунку вислуги років позивача уповноваженою особою Департаменту фінансів МОУ, про що зазначено у розрахунку №2863 від 16.05.2019, який в свою чергу не оскаржувався та ніким не ставився під сумнів. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які давали б підстави для неврахування вказаних документів та ставили б під сумнів відомості щодо вислуги років позивача, які в них наведені.

Окрім цього, з відзиву відповідача вбачається, що розмір пенсії позивача обчислений згідно з пунктом б статті 12 Закону №2262-ХІІ з врахуванням 25 років календарної вислуги, складає 65% відповідних сум грошового забезпечення, згідно поданих документів Головним управлінням Національної гвардії України.

Водночас суд зауважує, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за вислугу років протиправно застосовано для визначення розміру пенсії пункт б статті 12 Закону №2262-ХІІ, а не пункт а статті 12 Закону №2262-ХІІ, оскільки пунктом «б» статті 12 Закону №2262-ХІІ передбачено розрахунок стажу виходячи із страхового стажу та стажу військової служби, де визначено, що страховий стаж повинен становити 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба.

При цьому, враховуючи дату призначення позивачу пенсії 09.08.2019, пункт а статті 12 Закону №2262-ХІІ передбачає, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. Тобто, в даному випадку йде мова не про складання страхового стажу та стажу перебування на військовій службі як це передбачено пунктом «б» статті 12 Закону, а про календарну вислугу років, яка згідно розрахунку вислуги років ОСОБА_1 від 16.05.2019 №2863 становить 27 повних календарних років.

Отже, з урахуванням наведених висновків суд зазначає, що при призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідач повинен був здійснити таке призначення саме за пунктом а статті 12 Закону №2262-ХІІ та проводити нарахування пенсійних виплат виходячи з 70% розміру грошового забезпечення.

Згідно частин 1-2 статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (частина друга статті 51 Закону №2262-ХІІ).

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що пенсіонерам, яким призначена пенсія на підставі Закону №2262-ХІІ та які були прийняті на військову службу на військову службу, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Отже, перерахунок пенсії позивача має бути проведено на підставі документів, які надавались позивачем разом з його заявою про призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням документів, які підтверджують його календарну вислугу років (повних 27 років) та які наявні в пенсійній справі позивача.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено суду правомірності відмови у проведенні перерахунку призначеної позивачу пенсі, відповідно до вимог пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ з 70% на 65% грошового забезпечення з урахуванням вислуги років, що становить повних 27 років.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, враховуючи вимоги законодавства України, з метою поновлення порушених прав позивача та виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з урахуванням вислуги 27 (двадцять сім) календарних років згідно розрахунку вислуги років №2863 від 16.05.2019 року та у виплаті пенсії позивача у розмірі 70% (сімдесят відсотків) відповідних сум грошового забезпечення, а також зобов`язання відповідача провести з 01.11.2024 року перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням вислуги 27 (двадцять сім) календарних років згідно розрахунку вислуги років №2863 від 16.05.2019 року та виплачувати позивачу пенсію у розмірі 70% (сімдесят відсотків) відповідних сум грошового забезпечення.

5. Розподіл судових витрат.

З огляду на приписи чинного законодавства при зверненні до суду із позовною заявою у цій справі позивач сплатив до бюджету судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним документом. З урахуванням наведеного та оскільки суд визнав по суті обґрунтованою позовну вимогу позивача щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання його до вчинення певних дій, то понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у зв`язку із розглядом справи (за подання позовної заяви) підлягають присудженню на його користь у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до правил частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вислуги 27 календарних років згідно розрахунку вислуги років № 2863 від 16.05.2019 року у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вислуги 27 календарних років згідно розрахунку вислуги років № 2863 від 16.05.2019 року та виплачувати пенсію у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.11.2024 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ).

Суддя Олександр МАКСИМЧУК