Справа № 460/18649/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 460/18649/23 пров. № А/857/21237/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року (головуючий суддя Дорошенко Н.О., ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в м.Рівне) у справі № 460/18649/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Біо Ресурс» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И В :

03.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Біо Ресурс» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі Управління), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.05.2023 №01, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 185891,00 грн по податковій декларації за січень 2023 року № від 17.02.2023 та від 23.05.2023 №01, яким до позивача за не реєстрацію податкових накладних на суму ПДВ 185891,00 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних застосовано штраф в розмірі 3400,00 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки не містить переліку документів, які використані відповідачем під час перевірки, а документи, на які покликається відповідач, фактично стосуються квітня 2023 року. Вважає, що вказана обставина могла істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами документальної перевірки, на підставі яких прийняті спірні рішення, оскільки відповідач дійшов висновків про завищення показника від`ємного значення (р. 19) та залишку від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21) декларації за січень 2023 року на суму 185 891 грн та не складення та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 185 891 грн на підставі даних бухгалтерського обліку платника податків за квітня 2023 року, що вказує на безпідставність висновків контролюючого органу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав не повного дослідження доказів у справі, а також із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обов`язок щодо нарахування податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України виникає у платника податку у разі, якщо при придбанні товарів/послуг, необоротних активів сума податку була включена до складу податкового кредиту, а такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для використання або починають використовуватися в неоподатковуваних операціях або не в господарській діяльності такого платника податку. У зв`язку з відсутністю дозвільних документів на будівництво та відсутністю права власності чи іншого права користування земельною ділянкою за адресою урочище Будашівське, 1 Немовицької сільської ради Сарненського району у ТОВ «Захід Біо Ресурс», використання будівельних матеріалів, списаних на створення основних засобів (огорожа, бетонна площадка, адмінприміщення, інші капітальні поліпшення орендованого майна), не відноситься до господарської діяльності Товариства, оскільки вартість основного засобу «бетонна площадка» в сумі 430 313,35 грн., основного засобу «огорожа» в сумі 387 584,23 грн. та об`єкту капітальних інвестицій - незавершене будівництво адмінприміщення в сумі 265 366,53 грн. сформовано з порушенням вимог чинного законодавства (самочинне будівництво). ТОВ «Захід Біо Ресурс» повинно було нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ за правилами п. 198.5 ст.198 ПК Кодексу на вартість будівельних матеріалів та послуг, використаних на будівництво зазначених об`єктів у тих періодах, протягом яких здійснювалося таке будівництво як таких, що використані не в господарській діяльності. На порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України Товариство не складено та не зареєстровано в єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні на операції з постачання ТМЦ на суму 929 456 грн., сума ПДВ - 185 891 грн. Таким чином, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21) декларації за січень 2023р. на суму 185 891 грн., а також порушення щодо не складених та не зареєстрованих податкових накладних Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 185 891,0грн. Також зазначило, що судом безпідставно враховано позицію позивача про необґрунтованість акту перевірки як доказу вчинення порушень. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду без змін.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Захід Біо Ресурс» зареєстроване як юридична особа 15.04.2016, взяте на облік як платник податків 18.04.2016; основний вид діяльності за КВЕД: виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння.

На підставі направлень від 03.04.2023 №668/ж3/17-00-07-03 та №669/ж3/17-00-07-03, наказів Головного управління ДПС у Рівненській області від 21.03.2023 №396-п, від 07.04.2023 №514-п, на підставі пп. 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, в період з 03.04.2023 по 07.04.2023 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Захід Біо Ресурс» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах (декларація № від 17.02.2023).

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 18.04.2023 №410Ж5/17-00-07-01/40428584, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення: п.44.1, п.44.6 ст.44, п.189.1 ст.189, пп. «г» п.198.5 ст.198 та п.200.1, 200.4 ст.200 ПК України: ТОВ «Захід Біо Ресурс» занижено податкові зобов`язання (р.9) на суму ПДВ 185 891 грн, що призвело до завищення показника від`ємного значення (р. 19) та залишку від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21) декларації за січень 2023 року на суму 185 891 грн; п. 201.1, п. 201.10. ст. 210 Податкового кодексу України, ТОВ «Захід Біо Ресурс» не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 185891 грн.

Позивач, не погодившись з вказаними висновками акта перевірки, подав заперечення на нього.

За результатами розгляду вказаного заперечення, відповідачем у відповіді №3876/Ж12/17-00-07-01 від 18.05.2023 вирішено внести зміни до акта перевірки від 18.04.2023 №410Ж5/17-00-07-01/40428584, водночас висновки вказаного акта про встановлені в ході перевірки порушення залишені без змін.

На підставі висновків акта перевірки від 18.04.2023 №410Ж5/17-00-07-01/40428584 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 23.05.2023 №01 та №01.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем в адміністративному порядку.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Державної податкової служби України про результатами скарги №18619/6/99-00-06-01-04-06 від 11.07.2023, податкові повідомлення-рішення від 23.05.2023 №01 та №01 залишені без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 44.1статті44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Водночас, відповідно до абзацу 1 пункту 85.2 платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Пунктом 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Згідно з пунктом 85.6 статті 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Водночас, акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Слід зауважити, що основні вимоги до оформлення документальних перевірок визначено Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727 в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.12.2021 №702, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 26.10.2015 за №1300/27745 (далі- Порядок №727).

Розділом ІІ Порядку №727 визначено, що акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до підпункту 10 пункту 3 розділу ІІІ Порядку №727 загальні положення акта (довідки) документальної планової перевірки (відповідні додатки до загальних положень) мають містити інформацію про документи, які використані при перевірці, згруповані за типами (вказати період охоплення їх перевіркою та метод - суцільний, вибірковий).

Як це правильно зазначено судом першої інстанції, з описової частини акта від 18.04.2023 №410Ж5/17-00-07-01/40428584 встановлено, що в ході перевірки платнику вручено запит від 03.04.2023 про надання до перевірки, зокрема, інформації про наявні основні засоби (власні та орендовані), ж/о (картка по рах.10), документів, які підтверджують право власності/оренди/ інше право користування на такі основні засоби.

На запит податкового органу до перевірки представлено оборотно-сальдові відомості по рахунках 103, 104, 105, 106, 1122, 1521 та 1522 та відомість нарахування амортизації за період що підлягає перевірці.

До перевірки представлено договори оренди офісних та виробничих приміщень, зокрема:

- Договір № б/н від 04.04.2016 з ОСОБА_1 на оренду нежитлового приміщення під офіс, загальною площею 30 м.кв. Орендна плата становить 330 грн. на місяць без ПДВ. Термін дії договору з моменту підписання та діє до моменту повного виконання;

- Договір оренди нежитлових приміщень №3/22 від 04.01.2022р. з ФОП ОСОБА_2 , згідно якого ТОВ «Захід Біо Ресурс» орендує частину нежитлових приміщень для розміщення виробничого цеху, яке знаходиться за адресою: урочище Будашівське, 1 Немовицької с/ради Сарненського району. Загальна площа приміщення становить 250 кв.м. Орендна плата 600 грн. на квартал без ПДВ. Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до моменту повного виконання;

- Акт прийому-передачі частини нежитлової будівлі від 04.01.2022р., вартість майна, що орендується згідно договору - 32 315,56грн.

Як це встановлено судом першої інстанції згідно з представленими до перевірки документами, станом на 31.01.2023, зокрема, відображено в регістрах бухгалтерського обліку по рахунку 103 основний засіб «бетонна площадка», вартістю - 430313,35 грн, основний засіб «огорожа», вартістю - 387584,23 грн та по рахунку 1522 незавершене будівництво адмінприміщення, вартістю - 265366,53 грн.

Вказані об`єкти будівництва відображено в інвентарних описах за результатами проведеної інвентаризації станом на 06.04.2023 у складі основних засобів та капітальних інвестицій підприємства, а саме: по рахунку 103 основний засіб «бетонна площадка», вартістю - 430313,35 грн, основний засіб «огорожа», вартістю - 387 584,23 грн та по рахунку 1522 незавершене будівництво адмінприміщення, вартістю -265366,53 грн.

Водночас, в ході перевірки платнику вручено запит №4 від 10.04.2023 щодо надання до перевірки документів та належним чином завірених копій правовстановлюючих (право власності) чи інше право користування (оренда) земельною ділянкою в Урочищі Будашівське, 1 Немовицької ОТГ, дозвільних документів на будівництво (повідомлення про початок будівельних робіт, проектна документація на будівництво, дозвіл на виконання будівельних робіт, інші) на такі основні засоби: незавершене будівництво адмінприміщення; огорожа; бетонна площадка.

Проте, станом на дату закінчення перевірки (11.04.2023) зазначених документів до перевірки не було надано, про що складено акт ненадання документів від 11.04.2023 №184/ж6/17-00-07- 03/40428584.

Слід зауважити, що враховуючи день отримання запиту 10.04.2023 та день закінчення перевірки 11.04.2023, вимоги п.85.4 статті 85 ПК України щодо скерування запиту на отримання копій документів не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки, контролюючим органом не дотримано, що є наслідком спростування висновків відповідача про невиконання обов`язку суб`єкта контролю довести правомірність своїх дій, а отже правомірності господарської діяльності.

Так, щодо аргументів апелянта про неповноту з`ясування обставин у справі, що призвело до порушення норм матеріального права, в частині відсутності дозвільних документів на будівництво та відсутністю права власності чи іншого права користування земельною ділянкою за адресою урочище Будашівське, 1 Немовицької с/ради Сарненського району у ТОВ «Захід Біо Ресурс» та використання вищезазначених будівельних матеріалів, списаних на створення основних засобів (огорожа, бетонна площадка, адмінприміщення, інші капітальні поліпшення орендованого майна), що мало наслідком використання таких не у господарській діяльності Товариства, та як наслідок обов`язку нарахування податкових зобов`язань з ПДВ та, відповідно, складення та подачі на реєстрацію податкових накладних по цих операціях, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідач в акті перевірки зазначає, що до перевірки представлено регістри бухгалтерського обліку - картки рахунку 1522 по об`єктах будівництва «Адмінприміщення», «Огорожа» та «Бетонна площадка», первинні документи - акти приймання передачі устаткування до монтажу «Огорожа» та «Бетонна площадка», накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів.

Згідно з вище зазначених документів протягом періоду, за який здійснювалося таке будівництво, бухгалтерськими проведеннями Дт 1522 - Кт 631, Дт 1522- Кт 205 списано ТМЦ та послуги (придбані з ПДВ, який віднесено до складу податкового кредиту в періоді придбання) та в подальшому, бухгалтерським проведенням Дт 103 - Кт 1522, на підставі «Актів приймання-передачі устаткування до монтажу» введено в експлуатацію основні засоби «Огорожа» та «Бетонна площадка». Залишок будматеріалів по рахунку 205 станом на 31.01.2023 - 1019,70 грн (цвяхи в асортименті).

Як це зазначено відповідачем, всього вартість будівельних матеріалів з ПДВ, з доставкою таких будматеріалів, використаних платником на будівництво огорожі, бетонної площадки, адмін. приміщення, інших капітальних поліпшень орендованого майна на 31.01.2023 становить 929 456 грн, а ПДВ 185 891 грн у складі вартості придбаних ТМЦ на підставі податкових накладних, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками (ПП «РІВНЕМЕТАЛКОМ» код 38552468, ТОВ «ВП Укрінструмент» код 24936427, ТОВ «Теко Буд», код 42004746, ППФ Фірма «Торгбуд-Сервіс» код 32785198, ФОП ОСОБА_3 код , ТОВ «ХЮГЕ» код 43456111, ТОВ «БЕТОНЕКС ПЛЮС» код 40457809, ТОВ «Рівненський домобудівний комбінат» код 22555939, ТОВ «КОНКОРД XXI» код 32049534, ТОВ «КТБ-Груп» код 39033541 та ін.) ТОВ «Захід Біо Ресурс» віднесено до податкового кредиту у періодах здійснення господарських операцій.

Так, в акті перевірки контролюючим органом зазначено про порушення Товариством вимог п.44.1, п.44.6 ст.44, п. 189.1 ст.189, пп. «г» п. 198.5 ст.198 та п.200.1, 200.4 ст.200 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21) декларації за січень 2023р. на суму 185 891 грн, а також порушення щодо не складених та не зареєстрованих податкових накладних Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 185891,0 грн.

Крім того, врахувавши зазначену інформацію, відповідач в акті перевірки зазначає, що на порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України підприємством не складено та не зареєстровано в єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні на операції з постачання ТМЦ на суму 929 456 грн., сума ПДВ - 185 891 грн.

Як це правильно зазначив суд першої інстанції, в акті перевірки відповідач наводить перелік будівельних матеріалів (придбаних з ПДВ, водночас доставка таких будматеріалів) та використаних на будівництво огорожі, бетонної площадки, адмінприміщення, інших капітальних поліпшень орендованого майна згідно з представлених до перевірки карток рахунку 1522.

Однак, акт перевірки від 18.04.2023 №410Ж5/17-00-07-01/40428584, предметом якого була документальна позапланова перевірка щодо дотримання ТОВ «Захід Біо Ресурс» податкового законодавства при декларуванні за січень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, не містить інформації щодо того, на підставі яких саме документів зазначені в акті будівельні матеріали були придбані позивачем, не зазначені номери та дати відповідних бухгалтерських документів, а тому відсутня можливість встановити, в який саме період вказані будівельні матеріали були придбані.

Відповідач у акті перевірки лише зазначив, що оскільки вартість основного засобу «бетонна площадка» в сумі 430 313,35 грн, основного засобу «огорожа» в сумі 387 584,23 грн та об`єкту капітальних інвестицій - незавершене будівництво адмінприміщення в сумі 265 366,53 грн сформовано з порушенням вимог чинного законодавства (самочинне будівництво), то ТОВ «Захід Біо Ресурс» повинно було нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ за правилами пункту 198.5 статті 198 ПК України на вартість будівельних матеріалів та послуг, використаних на будівництво зазначених об`єктів у тих періодах, протягом яких здійснювалося таке будівництво, як таких, що використані не в господарській діяльності. Водночас в такому акті зазначено, що від`ємне значення позивачем декларується починаючи з липня 2022 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в порушення підпункту 10 пункту 3 розділу ІІІ Порядку №727 загальні положення акта перевірки від 18.04.2023 №410Ж5/17-00-07-01/40428584 не містять інформацію про документи, які використані при перевірці.

Як це зазначено у п.47 Постанови Верховного Суду від 14.08.2024 у справі №560/12984/23, Верховний Суд вже неодноразово наголошував на тому, що незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, такий є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких приймають податкові повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.

У п.40 цієї Постанови Верховний Суд зазначив, що узагальнюючи наведені вище підходи, суд касаційної інстанції у цій справі зазначає, що платник податків має право на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Проте реалізація такого права має здійснюватися відповідно до вимог, встановлених ПК України, і до прийняття рішення за результатами такої перевірки. Поряд з цим платник податків не позбавлений права довести у судовому процесі, що він вжив всіх залежних від нього заходів для забезпечення повної та об`єктивної перевірки, не ухилявся від її проведення, тобто, його поведінка жодним чином не була спрямована на перешкоджання контролюючому органу у здійсненні податкового контролю.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції на підтвердження своїх доводів відповідачем надано оборотно-сальдові відомості по рахунках 1522 та 103.

Однак, як це правильно встановив суд першої інстанції, надані відповідачем оборотно-сальдові відомості по рахунках 1522 та 103 стосуються періоду квітня 2023 року, в той час коли предметом перевірки були дані податкової декларації за січень 2023 року, отже такі документи перевіреним періодом не охоплюються.

Судом апеляційної інстанції враховано, що у постановах від 08 вересня 2019 року (справа №802/1069/13-а), від 01 квітня 2020 року (справа №640/637/19), від 04 березня 2020 року (справа №0440/5658/18) Верховний Суд висловив позицію про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. Водночас, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, контролюючий орган до прийняття рішення за результатами такої перевірки зобов`язаний призначити та провести позапланову перевірку.

Отже, неприпустимою є поведінка контролюючого органу щодо викладення змісту акта перевірки у новій редакції в спосіб внесення в первинну змін «відповіддю на заперечення», оскільки такі дії порушують принцип «стабільності» та «юридичної визначеності». Водночас, податковий орган не був позбавлений права призначити та провести позапланову перевірку, що в досліджуваному випадку не було дотримано.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що акт перевірки від 18.04.2023 №410Ж5/17-00-07-01/40428584 не засвідчує порушення Товариством вимог податкового законодавства в обревізований період, як з підстав використання первинних документів, які не відносяться до предмета перевірки, так і недопустиму поведінку контролюючого органу під час проведення перевірки щодо завчасності отримання додаткової інформації через «право запиту» та можливості суб`єкта контролю на такий запит відреагувати з дотриманням визначених законодавством строків. Така поведінка порушує принцип «належного врядування», що виписаний у рішеннях ЄСПЛ.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо недоведеності суб`єктом владних повноважень правомірності визначених у акті перевірки податкових порушень, що знайшли своє відображення у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, які слід визнати протиправними та скасувати.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення стаття 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення повно встановлені обставини у справі, дотримано норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі № 460/18649/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко