Справа № 460/5100/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 460/5100/24 пров. № А/857/26056/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області,

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року (суддя Борискін С.А., час ухвалення 11:00 год., місце ухвалення м.Рівне, дата складання повного тексту 09.09.2024),

в адміністративній справі №460/5100/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДПС у Львівській Рівненській, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.02.2024: №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_2 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_2 ; №0-1715- НОМЕР_2 ; №0-1715- НОМЕР_2 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; №0-1715- НОМЕР_2 ; №0-1715- НОМЕР_2 ; №0-1715- НОМЕР_1 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_8 ; № НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 ; № НОМЕР_11 ; № НОМЕР_12 ; № НОМЕР_13 ; № НОМЕР_14 ; № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; № НОМЕР_17 ; від 24.04.2024 №0-1715-UA0039275.

Відповідач з позовними вимогами не погодився, вважаючи їх безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позов. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 позовну заяву задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано: 1) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 2) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 3) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 4) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 5) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 6) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 7) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 8) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 9) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 10 )податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 11) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 12) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 13) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 14) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 15) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 16) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 17) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 18) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 19) податкове повідомлення - рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 20) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 21) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 22) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 23) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 24) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 25) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 26) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UА0025511; 27) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 28) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 29) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 30) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 31) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0025511; 32) податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №0-1715-UA0039275; 33) податкове повідомлення-рішення від 24.04.2024 №0-1715-UA0039275. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача судовий збір в сумі 5759,60 грн..

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідає обставинам справи та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає те, що відповідно інформаційних баз даних ГУ ДПС у Рівненській області Фаєвський О.С. як суб`єкт підприємницької діяльності на обліку не перебуває, протягом 2023 року звітність про отримані доходи не подавав, доходи від підприємницької діяльності не отримував, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які проводилася діяльність (форма №20-ОПП), не подавав. Апелянт просить суд врахувати, що матеріали справи не містять доказів фактичного використання належної позивачу нежитлової будівлі у власній сільськогосподарській діяльності, зокрема, у процесі виробництва, переробки власної виробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації. Згідно з інформацією, яка міститься в ІКС «Податковий блок», позивачу належать об`єкти оподаткування, зазначені у витягу з АІС «Податковий блок».

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач подав до суду апеляційної скарги відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому вказує на її безпідставність та необґрунтованість, вважаючи, що оскаржуване рішення суду прийняте у відповідності до обставин справи та на підставі норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини.

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу належать на праві власності об`єкти нерухомого майна а саме: будівля телятника загальною площею 430,1 кв.м, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Дубенський р-н., с. Опарипси, вул. Колгоспна буд. 28є; будівля конюшні загальною площею 367,3 кв.м, що знаходяться за адресою Рівненська обл., Дубенський р-н., с. Опарипси, вул. Колгоспна буд. 28и; будівля телятника загальною площею 498,2 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 м; будинок із шлакоблоків конюшні загальною площею 79,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; зерносклад загальною площею 240,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з; кузня загальною площею 243,3 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 ; будівля телятника загальною площею 742,3 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 д; будівля телятника загальною площею 423,3 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 ; будівля телятника 460,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 р; будівля телятника 896,9 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того позивачу належать на праві власності об`єкти нерухомого майна, а саме: будівля, пункту штучного осіменіння загальною площею 83,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 д; забійний цех загальною площею 150,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 п; склад для зберігання товарно-матеріальних цінностей , в тому числі зернових засобів захисту рослин загальною площею 558 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлові приміщення, а саме комплекс: контрольно-пропускний пункт, І,А; бригадирний будинок І,В; вагова, І,В; трансформаторна будка, І,Г; вага автомобільна, І, Д; водонапірна башта, Вб; свердловина Св; силосна яма,1,С; силосна яма, 2,С; силосна яма, 3,С; внутрішні під`їздні дороги , 1№ ; під`їзна дорога МТП, 2, №, загальною площею 1907,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; будівля санпропускника, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: будівля санпропускника.

Також позивачу належить на праві власності об`єкти нерухомого майна: хлів-телятник, І, А; хлів-телятник, І, Б; хлів-телятник, І, В, загальною площею 1322,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, позивачу належать на праві власності об`єкти нерухомого майна: свинарник А-1, свинарник Б-1, прибудова б, свинарник В-1, прибудова в, свинарник, Г-1, прибудова г, загальною площею 2817,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ї (а.с. 41 57).

Позивач займався розведенням овець, що підтверджується додатком до витягу з Єдиного державного реєстру тварин №/07.02.2024 (а.с. 58).

Окрім того, позивач має в користуванні земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби, що підтверджується договором оренди землі від 19.06.2023 (а.с. 59).

Також позивач є єдиним засновником Селянського (фермерського) господарства "Михайлівка Агро", основними видами економічної діяльності якого є: розведення овець, що також підтверджується Витягом з реєстру наявності ідентифікованих і зареєстрованих тварин в Реєстрі тварин (а.с. 67).

Відповідно до статуту Селянського (фермерського) господарства "Михайлівка Агро" майно фермерського господарства складається у тому числі із об`єктів нерухомого майна, що належать засновнику на праві власності (а.с. 62).

Головне управління ДПС у Рівненській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 13.02.2024, якими визначено зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості (податковий період 2022-2023 роки): № 0-1715-UA0025511 на суму 16452 грн. 15 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 32064 грн. 18 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 17810 грн. 65 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 26537 грн. 23 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 25070 грн. 50 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 9630 грн. 08 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 9784 грн. 78 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 1810 грн. 90 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 1128 грн. 56 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 1222 грн. 00 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 680 грн. 87 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 4691 грн. 70 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 7162 грн. 35 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 3162 грн. 90 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 15497 грн. 63 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 4533 грн. 75 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 17290 грн. 15 коп.; № 0-1715-UA0025511, на суму 14765 грн. 46 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 2807 грн. 30 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 20027 грн. 64 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 5038 грн. 40 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 7477 грн. 20 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 3199 грн. 92 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 9672 грн. 12 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 9780 грн. 66 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 29840 грн. 46 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 17016 грн. 66 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 63897 грн. 90 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 44300 грн. 40 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 18500 грн. 04 коп.; № 0-1715-UA0025511 на суму 36055 грн. 38 коп.; № 0-1715-UA0039275 на суму 4653 грн. 15 коп. (а.с. 6 37).

24.04.2024 Головним управлінням ДПС у Рівненській області винесено податкове повідомлення рішення № 0-1715-UA0039275, яким позивачу було визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік в розмірі 94392 грн. 95 коп. (а.с. 38).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано положеннями Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п.15.1 статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, набрав чинності з 01 січня 2015 року, (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування згідно пп.266.2.1 п.266.1 ст.266 ПК України, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1 п.266.1 ст.266 ПК України).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України).

У пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

За приписами пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Положеннями пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Звільнення від сплати податку та збору - це одна із форм надання податкової пільги (підпункт г пункту 30.9 статті 30 ПК України).

Згідно із пунктом 30.2 цієї статті 30 ПК України, підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Так, відповідно до пп."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України (в редакції Закону №2628-VIII від 23.11.2018, який набрав чинності з 01.01.2019, тобто в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Отже, споруда (будівля) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за наявності сукупності умов:

- така нежитлова будівля віднесена до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;

- власником такої будівлі (юридична та фізична особа) є сільськогосподарський товаровиробник;

- така нежитлова будівля не здається її власником в оренду, лізинг, позичку.

Такий правовий висновок сформував Верховний Суд у постанові від 21 травня 2024 року у справі № 600/5153/23, а також, зокрема у постанові від 22 квітня 2020 року у справі №540/2206/19.

Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС) є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації.

Згідно з ДК 018-2000 до групи «Будівлі нежитлові інші» (код 127) включено клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» (код 1271). Клас «Будівлі сільськогосподарського призначення» (код 1271) включає в себе будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та ін. До коду 1271.9 віднесено інші будівлі сільськогосподарського призначення.

Отже, згідно з ДК 018-2000 будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

В силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» під час вирішення наведеного спору при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для сільськогосподарського призначення.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України (у редакції, чинній до 31 грудня 2021 року), сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа-підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

1 січня 2022 року набрав чинності Закон від 30 листопада 2021 року № 1914-IX, яким виключено у підпункті 14.1.235 слова та цифри "для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу".

Поняття "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року №2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

Наведені вище поняття "сільськогосподарський товаровиробник" не суперечать його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень пункті 5.3 статті 5 ПК України.

Таке правозастосування також ґрунтується на висновках Верховного Суду, наведених у згаданій вище постанові від 21 травня 2024 року у справі № 600/5153/23.

У постанові від 4 березня 2021 року у справі № 500/2782/18 Верховний Суд вказав, що з метою вирішення питання щодо застосування пункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України, суди мали встановити, чи наділений він статусом сільськогосподарського товаровиробника у розумінні наведених вище норм права, та встановити факт використання позивачем спірної нежитлової будівлі як об`єкта сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб.

Колегія суддів враховує, що з матеріалів справи видно, що позивач є єдиним засновником Селянського (фермерського) господарства "Михайлівка Агро", основними видами економічної діяльності якого є: розведення овець, що також підтверджується Витягом з реєстру наявності ідентифікованих і зареєстрованих тварин в Реєстрі тварин.

Як підтверджується матеріалами справи, що належні позивачу нежитлові будівлі належать до будівель сільськогосподарського призначення, що відповідачем не заперечується. У свою чергу відповідачем не спростовано, що вказані будівлі позивач у 2022-2023 роках використовував для вирощування та відгодівлі овець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру тварин № /07.02.2024.

Встановлено, що ОСОБА_1 займається розведенням сільськогосподарських тварин, а саме розведення овець. Також має в користуванні земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби в розмірі 20 га, що підтверджується договором оренди землі від 19.06.2023 року.

В період 2022 - 2023 р. ОСОБА_1 не здійснював реалізацію вище наведених овець, оскільки основною метою господарської діяльності в цей період було збільшення поголів`я овець. Факт збільшення поголів`я овець підтверджується витягом з реєстру тварин №/28.01.25.

Факт реалізації СФГ ''Михайлівна Агро" сільськогосподарських тварин підтверджується наданими суду апеляційної інстанції накладними.

Довідкою Крупецької сільської ради Лубенського району Рівненської області від 28 січня 2025 року №115 підтверджується, що у період 2022 - 2023 році нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , та нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 використовувалася ОСОБА_1 для утримання сільськогосподарських тварин (вівці) та зберігання кормів.

У розглядуваній справі судом першої інстанції вірно враховано, що ОСОБА_1 у період, охоплений оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, здійснював підприємницьку діяльність через створену ним, як єдиним засновником, юридичну особу, а саме: Селянське (фермерське) господарство "Михайлівка Агро". Відповідно до інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань СФГ "Михайлівка Агро" видами економічної діяльності є: розведення овець. Факт розведення овець підтверджується витягом з реєстру наявності ідентифікованих і зареєстрованих тварин в Реєстрі тварин.

Отже, використання належних позивачу нежитлових будівель у власній сільськогосподарській діяльності підтверджується доказами, наданими позивачем та дослідженими судом під час розгляду справи.

Відповідач також не оспорює призначення належних позивачу об`єктів нерухомості для безпосереднього використання у сільськогосподарській діяльності.

Суд зауважує, що закон не обумовлював застосування положень абзацу "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України щодо звільнення від оподаткування окремих видів нерухомого майна сільгоспвиробників обов`язковим отримання доходу від використання такого майна в господарській діяльності.

Встановлені у вказаній справі фактичні обставини свідчать, що позивач займається виробництвом сільськогосподарської продукції, що підтверджує його статус як сільськогосподарського товаровиробника, а належні позивачу, в тому числі і як засновнику ФГ "Михайлівка Агро", на праві власності вище наведені об`єкти нерухомості є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника, і як наслідок, такі не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач використовує належне йому на праві власності наведене вище нерухоме майно у сільськогосподарській діяльності, відтак має права на пільгу, встановлену підпунктом ж підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

У справі відсутні докази, що позивач впродовж 2022 - 2023 роках використовував належні йому на праві власності об`єкти нерухомості у будь-якій іншій спосіб, відмінній від сільськогосподарської діяльності.

Таким чином, відповідач безпідставно визначив спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивачу податкові зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022 2023 роки.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановлених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняті відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення щодо позивача є протиправними та підлягають скасуванню.

Такий висновок сформований судом з повним та правильним встановленням у справі обставин та з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують, а зводяться до незгоди з ним.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги наведених вище висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 року в адміністративній справі №460/5100/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 14.02.2025 року