Справа № 182/6645/24
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/6645/24
Провадження № 2-а/0182/31/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.02.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Караканова Тетяна Володимирівна, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В СТ А Н О В И В:

Караканова Тетяна Володимирівна, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 11.11.2024 року звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

31 жовтня 2024 року старшим інспектором УПП рота УПП батальйон УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Левченко Максимом Євгенійвичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3379060 від 31.10.2021 року у відношенні ОСОБА_1 , згідно якої за порушення п.31.1 ПДР, було накладено штраф у розмірі 680 грн.

У постанові міститься посилання на те, що 31 жовтня 2024 року о 09:45 год. в м.Дніпро по вул.Курчатова, буд.10 водій керував транспортним засобом БАЗ А079.31, номерний знак НОМЕР_1 , який використовується для надання послуги з перевезення пасажирів за маршрутом Дніпро-Кривий Ріг та мав технічні несправності, а саме: не працює привід відкривання аварійного виходу ззовні, проводи надійно не захищені та не закріплені, кількість місць для сидіння з місцем водія становить 27, що більше ніж вказана у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п.31.1. ПДР.

З вищезазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням чинного законодавства в результаті чого підлягає скасуванню.

Таким чином позивач просить суд скасувати постанову серії ЕНА №3379060 від 31.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП.

Ухвалою судді від 03.12.2024 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.41-42).

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КАС України відповідача та інших учасників справи було негайно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву, запропоновано надати адміністративний матеріал відносно позивача.

17.12.2024 року на адресу суду від представника Департаменту патрульної поліції Машталер А.А. надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.54-65) згідно якого відповідач просив у позовних вимогах відмовити у повному обсязі.

Також просять розглядати справу за відсутності представника Департаменту патрульної поліції.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2024 року старшим інспектором УПП рота УПП бат.УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Левченко Максимом Євгенійовичем складено постанову серії ЕНА №3379060, згідно з якою 31.10.2024 року о 09 год.45 хв., в м.Дніпро по вул.Курчатова 10, водій ОСОБА_1 керуючи автобусом БАЗ А079.31 н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за міжміським маршрутом Дніпро-Кривий Ріг та мав технічні несправності, а саме не працює привід відкривання аварійного виходу ззовні, проводи надійно не захищені та не закріплені, кількість місць для сидіння з місцем водія становить 27, що більші ніж вказана у свідоцтві про реєстрацію, чим порушив п.31.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КУпАП. За вказаних обставин, цією постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн.

Пунктом 11 частини 1статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначений Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306(далі -ПДР).

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно ч. 2ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів,правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 2ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, або таким транспортним засобом, що переобладнаний з порушенням установлених правил, норм і стандартів.

Як вбачається зі змісту оскаржувальної постанови, позивач порушив п. 31.1 ПДР України, а саме керував транспортним засобом з непрацюючим приводом відкривання аварійного виходу ззовні, з проводами які надійно не захищені та не закріплені, кількість місць для сидіння з місцем водія становить 27, що більші ніж вказана у свідоцтві про реєстрацію.

Відповідно до п.31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Вимоги до технічного стану колісних транспортних засобів передбачено ДСТУ 3649:2010 Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання.

П.6.8.8 ДСТУ 3649:2010: Замки дверей кузова (кабіни), капота, багажника, засуви бортів вантажної платформи, засуви горловин цистерн, механізми регулювання і пристрої фіксування сидіння водія та пасажира, органи або пристрої, призначені для відчинення та зачинення дверей автобусів та тролейбусів, аварійні виходи та пристрої їхнього задіювання (відчинення), приводи відчинення (зачинення) дверей, сигналізація роботи дверей і сигнал вимоги зупинки, пристрій обігрівання та обдування вітрового скла, протиугінний пристрій мають бути роботоздатні.

П.6.8.14 ДСТУ 3649:2010: Джгути проводів та окремі проводи системи електрообладнання мають бути надійно захищені та закріплені, щоб унеможливити обрив, перетирання і не мати непередбаченого конструкцією контакту з деталями КТЗ. Ізоляція електропроводів КТЗ має унеможливлювати виникнення випадкових замикань проводів із провідними частинами КТЗ («масою») і між собою. Електричні ланцюги мають бути захищені плавкими або автоматичними запобіжниками, за їх встановлення підприємством-виробником КТЗ.

П.7.8.1 ДСТУ 3649:2010: Відповідність вимогам 6.8.1, 6.8.2, 6.8.46.8.6, 6.8.8, 6.8.106.8.25 перевіряють візуально та, у відповідних випадках, прикладанням зусилля, приведенням у дію, простукуванням нарізевих з`єднань.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч. 2ст. 121 КУпАП.

Суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 31 жовтня 2024 року та не надано доказів, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 121 КУпАП.

Положеннями ч.3ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень, у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, з відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484,48 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.7,9,19,90,139,243,245,250,257,286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Караканова Тетяна Володимирівна, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3379060 від 31.10.2024 року, складену старшим інспектором УПП рота УПП батальйон УПП в Дніпропетровській області капітаном поліції Левченко Максимом Євгенійвичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.122КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 484,48 (чотириста вісімдесят чотири грн. 48 коп.) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О. В. Рунчева