Справа № 320/18268/23
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача Червинського Владислава Вікторовича про розподіл витрат на правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 вирішено:

"Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 20 квітня 2023 року за №34 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 періоди роботи в російській федерації з 01.01.992 р. по 31.10.2003 в дитячому садочку № 58 при Військовій частині № НОМЕР_2 , що перейменовано на Військову частину № НОМЕР_3 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 17 лютого 2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок)."

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявникові.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі № 320/18268/23 набрало законної сили - 10.09.2024.

09.07.2024 через систему Електронний суд представником позивача Червинським В.В. подано заяву про розподіл витрат на правничу допомогу, в якій просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві витрати на правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн. та долучено ордер, свідоцтво, Договір №2320 від 04.05.2023, акт надання послуг №47 від 04.07.2024, рахунок №27 від 04.05.2023, опис наданих послуг з правничої допомоги, виписку з рахунку, звіт про виконану роботу 04.05.2023-04.07.2024, рахунок №66 від 08.07.2024.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду заява 26.09.2024 зареєстрована та передана головуючому судді Войтович І.І. до розгляду.

Згідно з частиною 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи отриману заяву від представника позивача, вирішення справи судом у порядку письмового провадження, суд вважає можливим розглянути заяву подану в порядку ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні та у відповідні процесуальні строки, враховуючи навантаження в роботі судді.

Вирішуючи заяву представника позивача суд враховує наступне.

Відповідно до частини 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини 5 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (частина 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

В поданій заяві представник вказує на те, що згідно Договору №2320 від 04.05.2023 сторони погодили, що розмір Гонорару Адвокатського об`єднання буде становити 12 000 грн. Покликаючись на правові позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 23.02.2021 року по справі № 922/2503/20, та оскільки судом в даній справі встановлено протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, з відповідача підлягають стягненню витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 12 000 грн.

Суд зазначає, що на час вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі до суду не надійшли заперечення від відповідачів, враховуючи що у справі наявні докази належного надіслання заяви відповідачам у справі.

Як слідує за статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відтак, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа №810/4749/15) зазначив, що з аналізу положень ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 22.12.2018 у справі №826/856/18 та від 30.09.2020 у справі №360/3764/18 при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на правову допомогу, заявник подав суду копії: ордер №1271357 від 21.02.2024 адвокат Червинський В.В. та свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №4755, ордер №1130730 від 12.05.2023 адвокат Мальцева Г.Ю., Договір №2320 від 04.05.2023, акт надання послуг №47 від 04.07.2024, рахунок №27 від 04.05.2023, опис наданих послуг з правничої допомоги, виписку з рахунку, звіт про виконану роботу 04.05.2023-04.07.2024, рахунок №66 від 08.07.2024.

Судом встановлено, що 04.05.2023 ОСОБА_1 та Адвокатське об`єднання «Адвокатська фірма «АКТІО» уклали Договір про надання правової допомоги № 2320 від 04.05.2023 (далі - Договір), відповідно до якого АО «АФ «АКТІО» зобов`язувалось надати професійну правову допомогу ОСОБА_1 щодо оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Договору, адвокати АО «АФ «АКТІО», зокрема зобов`язуються здійснили опрацювання матеріалів, які надав Клієнт, сформували правову позицію, підготували адміністративний позов.

Відповідно до пункту 5.1. Договору, сторони погодили, що розмір Гонорару Адвокатського об`єднання складає 12 000 грн. та сплачується частинами: 8000,00 грн. авансом протягом трьох операційних банківських днів з дня укладення Договору та 4000,00 грн. протягом трьох операційних банківських днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції.

Договір підписаний Сторонами та скріплений печаткою.

Згідно Акту № 47 від 04.07.2024 вбачається, що АО надані послуги на суму 12000,00 грн., що згідно звіту про виконану роботу 04.05.2023-04.07.2024 надано наступні послуги:

- складення та направлення адвокатського запиту до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

- опрацювання матеріалів, наданих Клієнтом, формування правової позиції щодо оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії;

- підготовка позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання вчинити певні дії;

- подання позовної заяви до Київського окружного адміністративного суду;

- опрацювання відзиву на позовну заяву, наданого відповідачем Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

- підготовка відповіді на відзив Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві;

- направлення відповіді на відзив учасникам справи;

- подання відповіді на відзив через загальну канцелярію Київського окружного адміністративного суду;

- підготовка та подання заяви про вступ в справу як представника;

- підготовка Додаткових пояснень по справі №320/18268/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії;

- направлення Додаткових пояснень по справі №320/18268/23 через Електронний кабінет;

- подання Додаткових пояснень по справі №320/18268/23 до загальної канцелярії Київського окружного адміністративного суду.

Акт наданих послуг на суму 12 000,0 грн. підписаний Сторонами та скріплений печаткою, без зауважень чи претензій замовника.

ОСОБА_1 виставлено АО рахунок №27 від 04.05.2023 на оплату авансового внеску 8000,00 грн., яка надійшла на рахунок АО, що вбачається із виписки з рахунку від 11.05.2023 та виставлено в наступному рахунок №66 від 08.07.2024 на суму 4000,00 грн.

Суд зазначає, що частинами першою та другою статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Та, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Саме такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 107706741), в якій також зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зауважила, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Також суд враховує, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

До вказаного твердження суд також застосовує позицію Верховного Суду викладену у постанові від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в своєму висновку викладений у постанові 21.01.2021 № 280/2635/20, вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на предмет спору, складність даної справи, спосіб доказування та судової практики за даною категорією справ, що не потребувало вчинення адвокатом додаткових дій (надання послуг) на забезпечення виконання умов Договору, окрім тих що визначені в звіті.

З обсягу наданих послуг адвокатом, зокрема, суд зазначає, що послуги у вигляді подання до суду позову, надіслання відповіді на відзив учасника по справі та до канцелярії суду, подання пояснень до канцелярії суду, такі не унормовуються із переліченими належними видами послуг у сфері права наданих АО.

Також, враховуючи визначений фіксований розміру гонорару, виходячи з критеріїв розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, фінансовий стан обох сторін а також те, що за наслідками вирішення справи судовим рішенням позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, суд вважає, що заявлена сума 12 000,00 грн є не співмірною, у зв`язку з чим зменшує розмір заявлених витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань призначених для відповідача ГУ ПФУ в м. Києві витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.134, 139, 241-246, 252 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву представника позивача Червинського Владислава Вікторовича про розподіл витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) понесені витрати на правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень 00 копійок).

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Войтович І. І.