Справа № 520/27170/24
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2025-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 лютого 2025 року Справа № 520/27170/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області: рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну 20 вересня 2024 № 430-18 відносно ОСОБА_1 ; рішення Номер: НОМЕР_2 від 20-09-2024 року про примусове повернений до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства відносно ОСОБА_1 та рішення Номер: 1534 від 20 вересня 2024 року про скасування посвідки на постійне проживання відносно ОСОБА_1 .

- Стягнути з Відповідача понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.

Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Позивач, 17 серпня 2024 року біля 11.50 на вул. Ньютона в м. Ужгород, здійснював тренувальну пробіжку, маючи при собі лише телефон та навушники, до нього підійшли працівники Державної прикордонної служби, котрі примусово доставили його до службового приміщення, де склали протокол про адміністративне правопорушення, мотивуючи про те, що ним здійснено порушення ним прикордонного знаку (територія Ужгородського району, Закарпатської області) при спробі незаконного перетину державного кордону України в Словацьку Республіку поза пунктами пропуску через кордон України, тобто відповідач стверджує, що позивач порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Позивачу було вручене рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну 20 вересня 2024 № 430-18; рішення Номер: 016603 від 20-09-2024 року про примусове повернений до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства та рішення Номер: 1534 від 20 вересня 2024 року про скасування посвідки на постійне проживання, котрі позивач вважає протиправними.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про імміграцію» від 07 червня 2001 року № 2491-III (надалі - Закон України «Про імміграцію») та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (надалі - Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Відповідно до норм пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Положеннями частини 1 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначають, що іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1 Закону України «Про імміграцію», імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про імміграцію», особі, яка постійно проживає за межами України і отримала дозвіл на імміграцію, дипломатичне представництво чи консульська установа України за її зверненням оформляють довгострокову візу.

Зазначена особа в`їжджає на територію України в порядку, встановленому законодавством України.

Після прибуття іммігранта в Україну він повинен звернутися протягом п`яти робочих днів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, із заявою про видачу йому посвідки на постійне проживання. До заяви мають додаватися копія паспортного документа заявника із проставленою в ньому довгостроковою візою та копія рішення про надання дозволу на імміграцію.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, протягом тижня з дня прийняття заяви видає іммігранту посвідку на постійне проживання.

Особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Відповідно до приписів статті 12 Закону України «Про імміграцію», дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Тож, з наведеного слідує, що дозвіл на імміграцію іноземця може бути скасований за наявності однієї з підстав, передбачених у ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

Згідно з п. 1 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання» № 321, посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні. Підпунктом 1 пункту 64 Порядку № 321, визначено, що посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до ст. 12 Закону України «Про імміграцію».

Так, виносячи спірні рішення, відповідач кваліфікував дії позивача згідно за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за порушення вимог ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про Державний кордон України», а саме незаконний перетин державного кордону України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було зупинено провадження в цій справі, оскільки на розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області перебувала справа № 308/16917/24 про адміністративне правопорушення щодо громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця см. Порт-Харкут, Нігерія, мешканця АДРЕСА_2 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2024 року по справі № 308/16917/24 провадження в справі про притягнення громадянина Нігерії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Вказана постанова набрала законної сили.

Тобто судом було встановлено, що позивачем не вчинено адміністративного правопорушення, стосовно незаконного перетину Державного кордону України.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Спірні рішення винесені у зв`язку з вчиненням позивачем адміністративного правопорушення, однак суд не знайшов у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення,- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області: рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну 20 вересня 2024 № 430-18 відносно ОСОБА_1 ; рішення Номер: НОМЕР_2 від 20-09-2024 року про примусове повернений до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства відносно ОСОБА_1 та рішення Номер: НОМЕР_3 від 20 вересня 2024 року про скасування посвідки на постійне проживання відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. Римарська, буд. 24,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.