Справа № 420/1942/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/1942/24

Перша інстанція: суддя Левчук О.А.,

повний текст судового рішення

складено 23.10.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу в частині, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ) в якому просив визнати протиправним та скасувати п.1 наказу командира ВЧ (з основної діяльності) Про результати службового розслідування від 08 грудня 2023 року за №67 в частині, що стосується притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позову, серед іншого, було зазначено, що після надходження до зонального відділу вказівки керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про усунення порушень вимог законодавства при виконанні судових рішень у кримінальних справах позивачем негайно була призначена перевірка, про що свідчить резолюція на листі керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (вх.№6127 від 15.09.23 підполковник ОСОБА_2 провести перевірку до 12.10.23, доповісти 13.10.23). У зв`язку з вибуттям підполковника ОСОБА_2 у відпустку проведення перевірки було передоручено підполковнику ОСОБА_3 .. В ході проведення перевірки начальник групи виявлення, припинення злочинів та правопорушень зонального відділу підполковник ОСОБА_3 не знайшов підтвердження фактів вини капітана ОСОБА_4 та ст.лейтенанта ОСОБА_5 , відносно яких Херсонською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони було складено адміністративні протоколи за ст.172-15 Недбале ставлення до військової служби КУпАП, що відображено у його доповідній записці.

Оскільки відносно військовослужбовців вже складені адміністративні протоколи, які знаходяться на розгляді в суді, підполковник ОСОБА_6 в останньому абзаці доповідної записки надав пропозицію вирішити питання притягнення капітана ОСОБА_4 та ст.лейтенанта ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності після винесення рішення суддею у справах про адміністративні правопорушення (встановлення вини).

В порушення п.3.3 розділу 2 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 21.11.2017 №608, причинний зв`язок між правопорушенням та виконанням функціональних обов`язків військової служби підполковником ОСОБА_6 , який проводив перевірку, ступінь його вини, встановлення фактів порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, в ході службового розслідування не досліджувалися та не встановлені.

Позивач також вказує, під час прийняття рішення щодо притягнення його до відповідальності відповідачем не враховані його пояснення від 03.12.2023 року. Нормативний документ (Інструкція) зобов`язує командування (керівництво) військової частини встановити строки виконання документа. Позивачем ці вимоги виконані: в резолюції на листі керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони вх. №6127 від 15.09.23 чітко визначено виконавцю перевірку провести до 12.10.23, а доповідь надати 13.10.23, тобто на 2 дні раніше терміну, вказаного керівником Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони.

Крім того, позивач перебував у відпустці з 27.09.2023 року по 13.10.2023 року включно. 14.10.2023 року, після виходу з відпустки, позивач вважав, що перевірка проведена і надано доповідь до Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони. В другій половині дня 14.10.23 року при передачі посади у ТВО начальника зонального відділу (на час відпустки позивача) підполковника ОСОБА_2 стало відомо що підполковник ОСОБА_6 не закінчив перевірку, після чого позивач наказав негайно закінчити перевірку та надати доповідь, що було зроблено 15 та 16 жовтня 2023 року відповідно.

На думку позивача, наказ в частині, що стосується притягнення його до дисциплінарної відповідальності, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

07 листопада 2023 року керівник Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 із листом щодо проведення службового розслідування відносно начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_7 за фактом неналежного та несвоєчасного розгляду вказівки від 15.09.2023 року про усунення порушень вимог законодавства при виконанні судових рішень у кримінальних справах та притягнення до відповідальності винних осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.217-220 т.1).

22 листопада 2023 року командиром ВЧ видано наказ №397, яким відповідно до службового листа керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 07.11.2023 року №5-4-2608ВИХ-23, з метою встановлення причин та умов, що призвели до вчинення правопорушень, встановлення ступеня вини посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 та недопущення подібних випадків в подальшому, вирішено призначити службове розслідування, проведення якого доручено заступнику командира ВЧ з морально-психологічного забезпечення підполковнику ОСОБА_8 (а.с.104-105, 202 т.1).

08 грудня 2023 року за результатами службового розслідування, призначеного наказом командира ВЧ від 22.11.2023 року, складено та затверджено акт службового розслідування.

Того ж дня командиром ВЧ видано наказ №67, п.1 якого вирішено, за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 30, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушення вимог пункту 3.11.5 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 (зі змінами) начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.74-85, 106-117, 118-121, 203-212, 213-215 т.1).

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений дисциплінарний проступок та факти, виявлені під час службового розслідування, у своїй сукупності дають підстави дійти висновку, що відповідач при прийнятті п.1 оскаржуваного наказу від 08 грудня 2023 року №67 діяв на підставі, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно ст.3 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна досягається шляхом, зокрема, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку.

Відповідно до ст.5 Дисциплінарного статуту ЗСУ за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Приписами ч.1 ст.45 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.199 року № 548-XIV (далі - Статутом внутрішньої служби ЗСУ).

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст.16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 28 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно ст.ст.26, 30 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Зі змісту ст.58 Статуту внутрішньої служби ЗСУ вбачається, що командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості. Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Згідно ст.59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ командир (начальник) зобов`язаний: планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами; знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків.

Загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням встановлює Інструкція з діловодства у Збройних Силах України, затверджена наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 (далі Інструкція), яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Приписами абз.1 п.3.11.4. Інструкції передбачено, що строк виконання документа може встановлюватися в нормативно-правовому акті, розпорядчому документі або резолюції командування (керівництва). Строки виконання документів визначаються в календарних днях, починаючи з дати його реєстрації (підпису командування (керівництва).

Відповідно до п.3.11.5. названої Інструкції, строки можуть бути типовими або індивідуальними.

Типові строки виконання документів установлюються законодавством. Строки виконання основних документів наведено в додатку 44 до цієї Інструкції.

Індивідуальні строки встановлюються командуванням (керівництвом) військової частини (установи). Кінцевий строк виконання, як правило, зазначається в тексті документа або резолюції.

Згідно з п.3.11.7. Інструкції документ подається на доповідь за три доби (термінові не більше як за добу) до встановленого строку виконання. Якщо документ подається на доповідь невчасно, то керівництву в доповідній записці надаються пояснення щодо затримання виконання завдання.

З висновку службового розслідування відносно позивача вбачається, що своїми діями начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_1 порушив вимоги керівних документів:

- контроль за виконанням наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.11.2023 №260 "Про здійснення заходів контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням" не здійснив, вимогливість щодо його виконання підлеглими не проявив, чим самим порушив вимоги статей 30, 58 Статуту внутрішньої служби ЗС України;

- своєчасно свою дисциплінарну владу за фактом неналежного виконання військовослужбовцями своїх службових обов`язків не застосував, чим порушив вимоги статті 45 Дисциплінарного статуту ЗС України;

- несвоєчасно надав відповідь Херсонській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони, чим самим порушив вимоги пункти 3.11.5 Інструкції з діловодства у Збройних Силах Украйни, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124.

Оцінюючи спірний наказ колегія суддів вважає зазначити про наступне.

Матеріалами справи встановлено, що підставою для проведення службового розслідування, зокрема відносно позивача, став службовий лист керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони від 07.11.2023 року №5-4-2608ВИХ-23, який був відпрацьований за результатами перевірки ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо додержання законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру.

У вищевказаному листі вказується на неналежне та несвоєчасне виконання вказівки від 15.09.2023 року №5-4-1948ВИХ-23 про усунення порушень вимог законодавства при виконанні судових рішень у кримінальних справах та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_1 ..

Зі змісту вказаного вище листа вбачається, що відповідно до вироку Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 21.04.2021 року ОСОБА_9 було засуджено за ч.3 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, а на підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України останнього звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.03.2022 року №57 старшого солдата ОСОБА_9 призначено на посаду старшого стрільця групи охорони та ППС взводу охорони та ППС роти ІНФОРМАЦІЯ_4 та зараховано до списків частини.

Разом з тим, із вивченої особової справи ОСОБА_9 встановлені чисельні порушення Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020, а саме:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 у триденний термін відповідного прокурора не повідомлено про прийняття вироку суду до виконання та поставлення на облік військовослужбовця ОСОБА_9 , звільненого від відбування покарання з випробуванням;

- порядок здійснення контролю за поведінкою солдата ОСОБА_9 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, не доведений під підпис ОСОБА_9 , до матеріалів особової справи не долучений;

- щомісячні бесіди щодо виконання солдатом ОСОБА_9 покладених на нього судом обов`язків, дотримання військової дисципліни, застосованих на нього заходів впливу тощо, не проводилися. Також, за результатами щомісячних бесід, мали складалися відповідні аркуші бесіди, складено лише одного разу 07.11.2022 року;

- із вивченого "листка реєстрації" встановлено, що підпис №1 від 04.11.2022 року у графі "Підпис засудженого" відрізняється від підписів у тій же графі під номерами 2-12, що може свідчити про підписання вказаного документу за ОСОБА_9 іншою особою;

- соціально-виховні заходи та заходи контролю за поведінкою військовослужбовця ОСОБА_9 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, з 07.11.2022 року не проводилися взагалі, облік особової справи солдата ОСОБА_10 належним чином не вівся.

Крім того, в порушення вимог частини 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку (21.04.2023) засудженого ОСОБА_9 , який виконував покладені на нього завдання та не вчинив нового кримінального правопорушення, подання до суду для звільнення його від призначеного покарання до 01.09.2023 року не направлено, нагляд не припинено та засудженого ОСОБА_9 з обліку не знято.

15 вересня 2023 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 полковнику ОСОБА_11 було направлено вказівку про вжиття невідкладних заходів для усунення в діяльності службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 порушень вимог законодавства при виконанні судових рішень у кримінальних справах та притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.

За результатами розгляду вказаної вказівки, 17 жовтня 2023 року на адресу Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони за вих. №2162/2 від 16.10.2023 року надійшов лист-відповідь начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_7 , з якого вбачається, що питання про притягнення відповідних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 до дисциплінарної відповідальності буде вирішуватись після розгляду в суді адміністративних справ відносно цих осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.03.2022 року №57 старшого солдата ОСОБА_9 призначено на посаду старшого стрільця групи охорони та ППС взводу охорони та ППС роти ІНФОРМАЦІЯ_4 та зараховано до списків частини. Інформації щодо засудження старшого солдата ОСОБА_9 від ІНФОРМАЦІЯ_5 не надходило. Про те, що він умовно засуджений, старший солдат ОСОБА_9 не повідомляв. 03.11.2022 року після надходження вироку суду до ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_12 наклав відповідну резолюцію НШ - підполковник ОСОБА_13 - контроль, командир роти ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_14 - до виконання. В триденний термін не було повідомлено відповідного прокурора в зв`язку з тим, що виконавець капітан ОСОБА_4 не розібрався якому прокурору потрібно повідомляти, прокурора Криворізької прокуратури, прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури, чи прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури. Капітан ОСОБА_4 не звернувся до жодної посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_4 з даного питання. Також, з даного питання капітан ОСОБА_4 не доповідав начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Для здійснення контролю за поведінкою військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_4 солдата ОСОБА_9 під час проходження ним служби в зональному відділі було видано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 04.11.2022 року №260 Про здійснення заходів контролю за поведінкою військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до наведеного вище прийнятого наказу, завдання щодо обліку особової справи старшого солдата ОСОБА_15 та її ведення доручено командиру роти ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведення бесід з військовослужбовцями, звільненими від відбування покарання з випробуванням доручено заступнику командира роти ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, з пояснень позивача вбачається, що аркуші бесіди складались щомісячно, але не представлені під час перевірки представникам Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, так як були відсутні у зв`язку з передислокуванням 16.11.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 з міста Кривий Ріг до міста Херсон та 4 рази з 16.11.2022 року уже по місту Херсон. Зі слів командира роти ІНФОРМАЦІЯ_4 капітана ОСОБА_4 аркуші бесіди були втрачені під час неодноразових передислокацій зонального відділу по місту Херсон. Полковник ОСОБА_12 також пояснював, що першу бесіду зі старшим солдатом ОСОБА_9 проводив заступник командира роти ВСП старший лейтенант ОСОБА_16 .. Потім, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.01.2023 року №4, старшого лейтенанта ОСОБА_16 було відряджено до ОУВ ОСОБА_17 . В подальшому бесіди зі старшим солдатом ОСОБА_9 проводив командир роти ІНФОРМАЦІЯ_4 капітан ОСОБА_4 .. Капітан ОСОБА_14 пояснив начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підписи у графі підпис засудженого ставив він у зв`язку з його необачністю та необережністю, не прочитав назву графи, а підпис поставив автоматично, як командир роти ВСП по аналогії відмітки про виконання.

Щодо несвоєчасного надання відповіді Херсонській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони, позивач вказував, що 16.09.2023 року після надходження до зонального відділу вказівки керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про усунення порушень вимог законодавства при виконані судових рішень у кримінальних справах позивач негайно призначив перевірку, про що свідчить резолюція на листі керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (вх.№6127 від 15.09.23 підполковник ОСОБА_2 провести перевірку до 12.10.23, доповісти 13.10.23.

Між тим, як вірно наголошено судом першої інстанції, проставлення резолюції не свідчить про виконання вказівки керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони. Будь-яких доказів на підтвердження видачі будь-якого наказу та/або прийняття іншого розпорядчого документу щодо призначення перевірки з підстав, зазначених у вказівці, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.26 Закону України Про прокуратуру прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, має право, зокрема, вимагати від посадових чи службових осіб надання пояснень щодо допущених порушень, а також вимагати усунення порушень та причин і умов, що їм сприяли, притягнення винних до передбаченої законом відповідальності.

Згідно ч.2 ст.26 названого Закону письмові вказівки прокурора щодо додержання встановлених законодавством порядку та умов тримання осіб у місцях, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, а також письмові вказівки прокурора, надані іншим органам, що виконують судові рішення у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення, є обов`язковими і підлягають негайному виконанню.

Крім того, у вказівці керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони зазначено: розглянути вказівку та вжити невідкладних заходів для усунення в діяльності службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 порушення вимог законодавства при виконанні судових рішень у кримінальних справах; за допущені порушення законодавства, суть яких викладена у вказівці, притягнути до дисциплінарної відповідальності службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 порушень, з вини яких допущені порушення наведеного законодавства. Вказівка підлягає обов`язковому і негайному виконанню, про що необхідно повідомити Херсонську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони до 15.10.2023 року.

Тобто, вказівка керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, відповідно до ст. 26 ЗУ Про прокуратуру, містить чіткі письмові вказівки, з викладенням відповідних фактів, щодо усунення в діяльності службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 порушено вимог законодавства при виконанні судових рішень у кримінальних справах та притягнення до дисциплінарної відповідальності службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 порушень, з вини яких допущені порушення законодавства.

Разом з тим, зазначення у вказівці строку, до якого слід повідомити про вжиті ІНФОРМАЦІЯ_6 заходи на її виконання, не виключають обов`язку негайного її виконання.

Посилання позивача на те, що в ході проведення перевірки начальник групи виявлення, припинення злочинів та правопорушень зонального відділу підполковник ОСОБА_3 не знайшов підтвердження фактів вини капітана ОСОБА_4 та ст.лейтенанта ОСОБА_5 , та те, що відносно таких військовослужбовців вже складені адміністративні протоколи, які знаходяться на розгляді в суді, колегія суддів вважає недоречними, оскільки факт притягнення або відсутність факту притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати окремий вид дисциплінарного стягнення.

Апеляційний суд наголошує, що спірним питанням по даній справі є притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді «догани» саме за те, що після видання будь-якого наказу, в тому числі №260 від 04.11.2022 року, позивач, як начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням приписів Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний був перевірити виконання такого наказу, позаяк останній, як начальник, відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за не вжиття заходів для його виконання.

Не є також обгрунтованими посилання позивача на те, що в порушення Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 21.11.2017 №608, причинний зв`язок між правопорушенням та виконанням функціональних обов`язків військової служби підполковником ОСОБА_6 , який проводив перевірку, ступінь його вини, встановлення фактів порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, в ході службового розслідування не досліджувалися та не встановлені, оскільки, як вже було зазначено вище та правильно зауважено судом першої інстанції, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали висновки не про причинний зв`язок між правопорушенням та виконанням функціональних обов`язків військової служби підполковником ОСОБА_6 , а про неналежне виконання саме позивачем, як начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , службових обов`язків, які полягають, у тому числі, у здійсненні постійного контролю за діями підлеглих за виконанням наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.11.2022 №260, не застосування дисциплінарної влади за фактом неналежного виконання підлеглими військовослужбовцями своїх службових обов`язків, а також несвоєчасного надання відповіді Херсонській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони на вказівку, яка є обов`язковою та негайною до виконання.

Крім того, позивач в свої апеляційній скарзі посилається на п.1 розділу 3 наказу Міністерства оборони України від 17.09.2020 №337 Про затвердження Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням відповідно до якого командир (начальник) військової частини (установи) має право своїм наказом визначити посадових осіб військової частини (установи), відповідальних за здійснення заходів контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Між тим, абз.1 цього ж пункту названого Порядку встановлено, що саме командир (начальник) військової частини (установи) є відповідальним за здійснення організації контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, певні технічні недоліки, на які посилається позивач, зокрема на те, що в акті службового розслідування невірно зазначено рік видачі наказу №67 від 08.12.2023 року, не спростовують висновку акту службового розслідування.

До того ж, як вірно зазначено судом першої інстанції, на момент притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, ОСОБА_1 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності з накладенням відповідних дисциплінарних стягнень, які станом на дату прийняття оскаржуваного наказу не зняті, що виключало можливість накладення на позивача менш суворого виду дисциплінарного стягнення.

Наведена вище обставина також не може бути залишена поза увагою, що в свою чергу дає суду підстави дійти висновку, що при обранні виду дисциплінарної відповідальності відповідачем враховано обставини, відтак, застосовуючи такий вид дисциплінарного стягнення, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та з висновками службового розслідування, що притягнення до дисциплінарної відповідальності та факти, виявлені під час службового розслідування, у своїй сукупності дають підстави визнати, що ОСОБА_1 , як начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушив вимоги статей 30, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушення вимог пункту 3.11.5 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 року №124.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є правильним.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки в суді першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Згідно ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст.316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук