Справа № 420/20836/24
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/20836/24

Перша інстанція: суддя Левчук О.А.,

повний текст судового рішення

складено 20.09.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 03.10.2023 року №16; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.06.1984 року по 31.08.1989 року та з 01.01.1992 року по 20.02.1992 року в колгоспі ім. Щорса, з 02.01.1995 року по 18.08.2005 року в МАП «Агрогаз», з 01.10.2005 року по 28.02.2006 року, з 01.04.2006 року по 30.04.2006 року, з 01.06.2006 року по 31.08.2006 року, з 01.03.2009 року по 31.03.2009 року, з 01.02.2011 року по 28.02.2011 року в ПП «Євротрост», з 01.01.2022 року по 10.04.2022 року в ТОВ «НКН-Будтранс», та здійснити призначення та перерахунок пенсії з дня звернення, а саме починаючи з 26.09.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а відповідальність за її ведення покладається на роботодавця. Спірні записи містять всі необхідні відомості, передбачені Інструкцією №58, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок. Також, в трудовій книжці колгоспника містяться відмітки про кількість відпрацьованих днів за рік та кількість установлених мінімумів трудових днів. Управлінням не наведено жодних доказів або посилань на діюче законодавством щодо визнання недостовірними записів щодо спірних періодів, а тому їх безпідставно не взято до уваги при обрахунку страхового стажу. Крім того, позивач не може нести відповідальність у вигляді добровільного позбавлення права на включення періодів роботи за порушення допущені роботодавцем, в тому числі несплату страхових внесків. Таким чином, рішення про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №16 від 03.10.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.09.2023 року про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ПФУ в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 26 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про дострокове призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 73).

03 жовтня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення №16, яким відмовлено в призначенні пенсії (а.с.42), оскільки згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 , управлінням не враховано до загального стажу періоди роботи за 1984, 1989-1992 роки (оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві), з 02.01.1995 року по 18.08.2005 року (оскільки число та місяць прийняття на роботу та дату наказу про прийняття на роботу дописано, а також згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків за зазначений період), а також не враховано відомості диплома НОМЕР_2 .

У зв`язку з неправомірними діями управління, а саме відмовою у врахування трудового стажу в повному обсязі при призначенні пенсії, позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Як встановлено вище та вбачається з оскаржуваного рішення від 03.10.2023 року №15, підставою для відмови ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком стало те, що страховий стаж складає 20 років 4 місяці 26 днів, замість необхідних 25 років. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 20.06.1984 року: періоди трудової діяльності у колгоспі ім. Щорса у 1984, 1989-1992 роках (записи №№1, 2- 3), оскільки відсутня інформація про встановлений та вироблений мінімум трудової участі у громадському господарстві (вихододні); період роботи з 02.01.1995 року по 18.08.2005 року (записи №№7-8), оскільки у графі 2 та у графі 4 трудової книжки число та місяць прийняття на роботу та дату наказу про прийняття на роботу дописано, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року №58. В індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків за зазначений період; не враховано відомості диплома НОМЕР_3 від 24.12.1991 року, оскільки період навчання з 01.09.1984 року по 24.12.1991 року перевищує допустимий та перетинається з періодом проходження військової служби строкової.

Щодо зарахування періодів трудової діяльності у колгоспі ім. Щорса у 1984, 1989-1992 роках (записи №№1, 2- 3), судова колегія зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надано трудову книжку колгоспника № НОМЕР_4 (а.с.31-38, 76-79).

Відповідно до вказаної трудової книжки колгоспника, позивач прийнятий в члени колгоспу ім. Щорса та направлений на навчання (запис №1 від 20.06.1984 року).

Згідно запису №2 від 01.12.1989 року ОСОБА_1 прийнятий в члени колгоспу ім. Щорса та, відповідно до запису №3 від 20.02.1992 року, звільнений із колгоспу ім. Щорса у зв`язку з переїздом до іншого місця проживання.

У розділі «Трудова участь у громадському господарстві» наведені: відомості про участь позивача з 1989 року по 1991 рік; річний мінімум трудової участі 250 годин щорічно та відомості про виконання позивачем річного мінімуму: 1989 26, 1990 244, 1991 252; у графі підстави внесення записи зазначені номери особового рахунку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до приписів статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із приписами статті 62 Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), частини 1 статті 48 КЗпП України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).

Згідно із пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки (пункт 8 Основних положень).

Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який передбачає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Зміст наведених норм свідчить, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 року по справі №120/2366/21-а.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку по те, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 , яка надавалась відповідачу із заявою про призначення пенсії, містила необхідні відомості для врахування періоду 1989-1991 року до страхового стажу позивача.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що разом із заявою від 26.09.2023 року позивачем ОСОБА_1 не надавались будь-які визначені п.3 Порядку №637 документи для підтвердження встановлений мінімум трудоднів та про вироблення ним мінімуму трудової участі у господарстві за 1984 рік та 1992 рік, а тому у відповідача були відсутні підстави для зарахування вказаних періодів до страхового стажу, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Щодо періоду роботи з 02.01.1995 року по 18.08.2005 року (записи №№7-8) в МАП «Агрогаз».

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «про трудові книжки працівників» спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників» (далі Інструкція)

Відповідно до п.2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктами 23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутність трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Судова колегія зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, оскільки неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 та від 16.04.2020 року у справі №159/4315/16-а.

Так, Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17 зазначив, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

У постанові від 06.03.2018 року у справі №754/14898/15-а Верховний Суд зауважив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

13.03.1992 року Урядами держав-учасниць (у тому числі України та Молдови) підписано Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (набрала чинності 13.03.1992 року). Статтею 6 Угоди (чинна на час звернення позивача за призначенням пенсії) установлено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

29.10.1996 року ратифіковано Угоду між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення, яка набрала чинності для України 19.11.1996 року.

Статтями 5, 8 цієї Угоди передбачено, що пенсійне забезпечення громадян України і громадян Республіки Молдова та членів їх сімей здійснюється по законодавству тієї держави, на території якої вони постійно проживають. При призначенні пенсії, в тому числі пенсії на пільгових умовах та за вислугу років, обчислення трудового (страхового) стажу, накопиченого у відповідності із законодавством України і законодавством Республіки Молдова, в тому числі і до вступу в дію цієї Угоди, а також на території держав, які входили до складу колишнього СРСР до 1 січня 1992 року, проводиться по законодавству держави, яка призначає пенсію.

Статтею 15 Угоди про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення також обумовлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, які видані у встановленому порядку на території України і на території Республіки Молдова, в тому числі і до вступу в силу цієї Угоди, а також на території держав, які входили до складу колишнього СРСР до 1 січня 1992 року, приймаються без легалізації.

Статтею 14 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про гарантії прав громадян в галузі пенсійного забезпечення обумовлено, що уповноважені органи Договірних Сторін будуть надавати один одному на безоплатній основі необхідну інформацію про чинне законодавство, його зміни, а також обставини, які мають значення для призначення пенсій громадянам.

З урахуванням вищезазначеного, можна дійти висновку, що заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що у разі наявності сумнівів щодо роботи позивача з 02.01.1995 року по 18.08.2005 року відповідач не був позбавлений можливості звернутися до відповідних установ задля отримання інформації та копій документів про роботу позивача.

Отже, висновок суд першої інстанції про неправомірність не врахування до страхового стажу з 02.01.1995 року по 18.08.2005 року є вірним.

Щодо неврахування періоду з 01.09.1984 року по 24.12.1991 року, оскільки, як зазначено пенсійним органом, період навчання перевищує допустимий та перетинається з періодом проходження військової строкової служби.

Згідно записів в трудовій книжці 01.09.1984 року ОСОБА_1 зарахований студентом 1 курсу стаціонарного відділення агрофакультету.

20.09.1989 року виключений із числа студентів у зв`язку з переходом на заочну форму навчання.

В період з 29.06.1985 року по 15.05.1987 року проходив службу в армії.

Проте, будь-які уточнюючі документи щодо періоду навчання ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії від 26 вересня 2023 року до пенсійного органу не подавалось.

Тобто, період з 01.09.1984 року по 24.12.1991 року (навчання) перевищує законодавчо встановлений строк, а також період військової служби ОСОБА_1 в армії перетинається з періодом навчання, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька