Справа № 440/8684/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/8684/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/8684/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2024 адвокат Бондарець Денис Іванович, здійснюючи на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія ВІ №1228705 від 03.07.2024 представництво інтересів ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (надалі - в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод "Про результати службового розслідування за фактом не здачі військового майна старшим сержантом ОСОБА_1 ", а також пункт 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.06.2024 №169-РС (по особовому складу).

В якості підстави для звернення до суду представник вказує на протиправні, як на його думку, дії відповідача, які виразилася у притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь та притягненні до повної матеріальної відповідальності у розмірі шкоди, завданої державі, за нездачу військового майна, виданого у тимчасове користування військовослужбовцю, тоді як позивач цього майна не отримував. Зауважував, що в ході службового розслідування не було надано оцінку твердженням ОСОБА_1 щодо підроблення його підписів у книзі обліку військового майна. Зважаючи на терміни нібито перебування майна у користуванні, будь-яких інших документів, у тому числі накладних чи актів інвентаризації, з цього приводу не складалося. Таким чином, як на переконання представника позивача, службове розслідування проведено і як наслідок накази видано з порушенням вимог ст.ст. 3, 5, 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" та п. 3 розділу ІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, оскільки не встановлено протиправної поведінки особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою, вину особи у заподіянні шкоди. Вважає, що у будь-якому випадку позивач не підлягає повній матеріальній відповідальності, оскільки відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" військове майно позивачу під звіт не передавалось, відсутній будь-який документ про приймання цього майна позивачем на відповідальне зберігання чи під звіт. До того ж до акту службового розслідування не додано довідку про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, чим порушено вимоги ст. 8 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" та п. 3 розділу VIII Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 позовну заяву позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 09.08.2024 клопотання адвоката Бондарця Д.І. про призначення почеркознавчої експертизи у справі №440/8684/24 залишено без задоволення (а.с. 144).

Ухвалою суду від 02.09.2024 заяву адвоката Бондарця Д.І. від 30.08.2024 про забезпечення позову залишено без задоволення (а.с. 165).

Ухвалою суду від 20.01.2025 заяву адвоката Бондарця Д.І. від 12.01.2025 про забезпечення позову залишено без задоволення (а.с. 188).

01.08.2024 до суду через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача висловив свої заперечення проти задоволення позову. Вказує, що на підставі рапорту командира роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 від 28.04.2024 у відповідності до статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України було призначене службове розслідування за фактом нездачі військового майна, яке було видане у тимчасове користування позивачу. За наслідками проведеного службового розслідування було складено акт від 11.06.2024 №8248, в якому сформульовано висновки про те, що позивач у період з 23.02.2023 по 25.09.2023, перебуваючи на посаді головного сержанта-начальника тренажера роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 , отримав у тимчасове користування військове майно. Факт отримання позивачем вказаного майна підтверджується записами Книги обліку військового майна, що видається в тимчасове користування військовослужбовцям роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 від 26.12.2022 №618. Проте, під час здавання своєї посади позивач не здав видане йому військове майно назад в розпорядження в/ч НОМЕР_1 . Загальна сума збитків, заподіяних державі, становить 630 064,84 грн. Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 12.06.2024 №1226/нод було закріплено результати службового розслідування та притягнуто позивача до повної матеріальної відповідальності на суму 630 064,84 грн у зв`язку з тим, що його діяння містили ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 410 Кримінального кодексу України. Також на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь та направлено повідомлення про вчинення злочину до органу досудового розслідування.

Представник відповідача вказує на хибність доводів представника позивача щодо недолучення до акту службового розслідування довідок про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника служби та головного бухгалтера, оскільки до матеріалів службового розслідування долучені відомості щодо визначення залишкової вартості військового майна, в яких відображено найменування майна, одиниці виміру, ціну придбання, коефіцієнт сукупного зносу, залишкову вартість вказаного майна, підпис начальника профільної служби та головного бухгалтера військової частини. Зауважив, що форма довідки про вартісну оцінку завданої шкоди жодним нормативно-правовим актом в законодавстві України не визначена. Відповідач погоджується з доводами про те, що в Книзі обліку військового майна мало б відображатися військове майно, яке видається до одного місяця, проте враховуючи активні бойові дії та перебування в/ч НОМЕР_1 в районі виконання бойового завдання не було здійснено здавання та нового видавання вказаного військового майна через накладну. Наголошував на тому, що факт оформлення видачі військового майна через вищезазначену Книгу не заперечує і не спростовує факту отримання позивачем військового майна та його нездачі у подальшому. Наведена позивачем аргументація щодо того, що не було проведено річної інвентаризації, ніякого відношення до спірних правовідносин не має, оскільки зазначене майно знаходилося весь час у розпорядженні позивача, позаяк проведення чи непроведення інвентаризації ніяким чином не спростовує фактів отримання / нездачі військового майна (а.с. 64-66).

У відповіді на відзив представник позивача наголошував на тому, що отримання військового майна, яке нібито перебувало у користуванні військовослужбовця більше місяця, повинно підтверджуватися виключно накладними на видавання (здавання) або накладними (форма №З-3), як це передбачено пунктом 50 розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 №440. Указана норма не містить виключень, зокрема й щодо участі військової частини в активних бойових діях. А тому недотримання відповідачем порядку видачі військового майна є безумовною підставою для висновку щодо недоведеності факту його видачі конкретному військовослужбовцю. Зазначає, що відсутність форми довідки про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу не звільняє відповідача від обов`язку її складення. Зазначав, що відповідачем до матеріалів службового розслідування додано відомість про визначення залишкової вартості військового майна служби ЗББ та Р станом на 11.06.2024, в якій застосовано не коефіцієнт зносу, а коефіцієнт індексації, внаслідок чого залишкова вартість лазерного далекоміру за півтора року експлуатації не зменшилася, а навпаки - зросла на 75 тис. грн з 455 тис. грн до 530 тис. грн. Зауважує, що відповідачем та комісією проігноровані пояснення позивача з приводу того, що підписи у Книзі обліку військового майна не його, дослідження підписів за наявності підстав не призначено, що з огляду на значну вартість військового майна є неприпустимим. Вказує, що позивача у 2023 році двічі було евакуйовано з підрозділу у зв`язку з пораненням та захворюванням для лікування, однак відповідачем будь-яких заходів щодо передачі нібито отриманого ним майна в ці періоди часу не вживалось. А тому навіть теоретично збереження зазначеного майна у підрозділі під час перебування у лікарні позивач здійснити не міг. Крім того зазначає, що відсутність інвентаризації військового майна є зайвим підтвердженням того, що відповідачем не перевірено чи знаходиться перелічене військове майно у користуванні інших військовослужбовців чи підрозділів. До завершення інвентаризації неможливо дійти до висновку щодо нестачі військового майна, оскільки воно може знаходиться в інших місцях зберігання, інших підрозділах чи у користуванні інших військовослужбовців. До того ж інвентаризація обов`язково проводиться у разі, зокрема, приймання (здачі) посади матеріально відповідальними особами, зокрема начальниками складів. Перебування майна у користуванні інших військовослужбовців ніяким чином не виключає необхідність його інвентаризації, метою інвентаризації є періодична перевірка наявності майна у підрозділах. Згідно з актом службового розслідування нестача була виявлена нібито під час інвентаризації військового майна, про що двічі зазначено в його тексті, однак самих актів інвентаризації до матеріалів службового розслідування та до суду не надано. Тому матеріали службового розслідування та наказ суб`єкта владних повноважень про притягнення військовослужбовця до повної матеріальної відповідальності не містять об`єктивних даних, котрі поза розумним сумнівом доводять факт отримання військовослужбовцем військового майна, наявність у військовослужбовця фізичної змоги усвідомлено запобігти настанню збитків у вигляді нестачі військового майна під час перебування на лікуванні (а.с. 109-110).

У запереченнях, що надійшли до суду 07.08.2024, представник відповідача продублював доводи, що наведені у відзиві на позов (а.с. 139-140).

13.02.2025 представник відповідача засобами системи "Електронний суд" надіслав до суду додаткові пояснення у справі, до яких на підтвердження факту відсутності військового майна додав копії актів інвентаризації майна по кожній із служб військової частини (а.с. 191-205).

Розгляд справи здійснюється судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників у письмовому провадженні.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Полтава, 24.02.2022 був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" (а.с. 10-15).

Наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.09.2022 №156-РС ОСОБА_1 призначений на посаду командира 1 протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 5 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону в/ч НОМЕР_1 , а наказом командира в/ч НОМЕР_3 від 14.10.2022 №277 з 14.10.2022 зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , де справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк - "молодший сержант" (а.с. 83).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.02.2023 №34, сержанта ОСОБА_1 головного сержанта-командира відділення протитанкової роти в/ч НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 31.01.2023 №29-РС головним сержантом-начальником тренажера, протитанкової роти в/ч НОМЕР_1 , з 01.02.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с. 83 зворот).

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2023 №322, старшого сержанта ОСОБА_1 головного сержанта начальника тренажера роти протитанкових ракетних комплексів звільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 як військовослужбовця, який перебуває на довгостроковому лікуванні (а.с. 84).

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 19.06.2024 №175 сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 24.04.2024 №64-РС командиром зенітного кулеметного відділення зенітного кулеметного взводу зенітної кулеметної роти в/ч НОМЕР_4 , вважати таким, що з 19.06.2024 справи та посаду здав, виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та направлено до в/ч НОМЕР_4 (а.с. 54).

Між тим, наказом командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 28.04.2024 №1067/НАГД (а.с. 80-81) відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, та на підставі рапорту командира роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 від 28.04.2024 вх. №1772/17635 (зворот а.с. 81) за фактом нездачі військового майна, яке було видане у тимчасове користування військовослужбовцю, який перебуває в розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 , старшому сержанту ОСОБА_1 , а також з метою встановлення ступеня його вини, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, було призначено проведення службового розслідування.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 28.05.2024 №1325/НАГд у зв`язку з перебуванням на лікуванні військового службовця, стосовно якого проводиться розслідування, перенесено строки проведення службового розслідування, призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 28.04.2024 №1067/НАГД на 18 календарних днів (зворот а.с. 82).

За наслідками проведеного службового розслідування було складено акт службового розслідування від 11.06.2024 №8248 (а.с. 74-89), яким зафіксовано, що під час звільнення із займаної посади та переміщення у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 не здав військове майно, яке було видане йому в тимчасове користування, саме:

- майно служби засобів ближнього бою та розвідки: лазерний далекомір PLRF 25C BT X2 з триногою MANFROTTO 327RC2 №21-3906 - 1 комплект;

- майно служби зв`язку: радіостанція Motorola DP4801E s/n 871TYZ0628 - 1 шт, радіостанція Motorola DP4401E ( НОМЕР_5 ) з AES s/n 807TYМ5648 - 1 шт, радіостанція портативна спеціального призначення Motorola DP 4400 (ТУ У32.2-3:2007) (за специфікацією) s/n 807TYXQ068 - 1 комплект, планшет Samsung Tablet Galaxy Tab A7 lite 8.7 T220 32 GI Wifi E Grey s/n R9PT41KVKCV - 1 комплект, підсумок для планшета 8 дюймів - 1 комплект.

Відповідно до опису обставин вчиненого правопорушення, військове майно, яке було видане в тимчасове користування, старший сержант ОСОБА_1 здавати відмовляється. Згідно з книгою обліку військового майна, виданого в тимчасове користування протитанкової роти в/ч НОМЕР_1 , було видане військовослужбовцю ОСОБА_1 23.02.2023 та 25.09.2023 для виконання бойового завдання.

За наслідками проведеного службового розслідування командиром в/ч НОМЕР_1 був винесений наказ від 12.06.2024 №1226/нод (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування за фактом не здачі військового майна старшим сержантом ОСОБА_1 " (а.с. 70-73), відповідно до якого:

1. За порушення військової дисципліни, порушення вимог статей 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовця, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти стягнення - пониження у військовому званні на один ступінь;

2. Заступнику командира в/ч НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальнику відділення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та копію матеріалів службового розслідування стосовно військовослужбовця, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ, оскільки в його діяннях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 410 КК України.

3. У відповідності до статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 №169-ІХ, притягнути старшого сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності в розмірі завданої шкоди державі, а саме 630 064,84 грн за не повернення отриманого ним військового майна.

4. Начальнику служби забезпечення засобами ближнього бою та розвідки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 списати з обліку нездане майно та занести до Книги обліку втрат військового майна служби забезпечення засобами ближнього бою та розвідки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , а саме: лазерний далекомір PLRF 25С ВТ Х2 з триногою MANFROTTO 327RC2 №21-3906 - 1 к-т - 530530,00 грн.

5. Начальнику служби зв`язку військової частини НОМЕР_1 списати з обліку нездане майно та занести до Книги обліку втрат військового майна служби зв`язку військової частини НОМЕР_1 , а саме: планшет Samsung Tablet Galaxy Tab A7 lite 8.7" T220 32 GB Wifi E Grey s/n R9PT41KVKC - 1 к-т 4869,80 грн; підсумок для планшета 8 дюймів - 1 к-т - 439,58 грн; радіостанція Motorola DP4801E s/n 871TYZ0628 - 1 шт. - 35900,00 грн; радіостанція Motorola DP4401E (136-174 МГц) з AES s/n 807TYM5648 - 1 шт. - 32648,00 грн; радіостанція портативна спеціального призначення Motorola DP 4400 (ТУ У32.2-3:2007) (специфікацією) s/n 807TYXQ068 - 1 к-т - 25677,46 грн.

6. Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 відповідно до пункту 5 розділу 16 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, військовослужбовця, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта ОСОБА_1 позбавити премії за червень 2024 року.

У відповідності до частини 1 статті 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 №160-ІХ, стягнути 630064,84 грн завданої шкоди з місячного грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 . Занести суму 630064,84 грн завданих збитків в Книгу стягнень та нарахувань в/ч НОМЕР_1 .

6.1. Занести 630064,84 грн до Книги нестач військової частини НОМЕР_1 .

6.2. Списати із субрахунків бухгалтерського обліку майно та занести до Книги нестач військової частини НОМЕР_1 :

по службі забезпечення засобами ближнього бою та розвідки суму 530530,00 грн;

по службі зв`язку суму 99534,84 грн.

7. Начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 , керуючись пп. 76 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, старшого сержанта ОСОБА_1 - понизити у військовому званні на один ступінь.

8. Начальнику адміністративної групи штабу військової частини НОМЕР_1 довести вказаний наказ до осіб в частині, що їх стосується.

9. Контроль за виконанням наказу покласти на начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 .

На підставі та на виконання цього наказу командиром в/ч НОМЕР_1 був виданий інший наказ від 13.06.2024 №169-РС (по особовому складу), відповідно до пункту 1 якого старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта-начальника тренажера роти протитанкових ракетних комплексів понижено у військовому званні на один ступінь (а.с. 23).

Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування, зводяться до того, що згідно з Книгою обліку військового майна, що видається в тимчасове користування військовослужбовцям роти протитанкових ракетних комплексі в/ч НОМЕР_1 від 26.12.2022 №618, 23.02.2023 головному сержанту-начальнику тренажера роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 було видано в тимчасове користування військове майно, а саме: лазерний далекомір PLR 25C BT X2 з триногою MANFROTTO 327RC2 M21-3906, планшет Samsung Tablet Galaxy Tab A7 lite 8.7" T220 32 GI Wifi E Grey s/n R9PT41KVKCV, підсумок для планшета 8 дюймів хакі, а 25.09.2023 - радіостанцію Motorola DP4801E s/n НОМЕР_6 , радіостанцію Motorola DP4401E (136-174 МГц) з AES s/n 807TYМ5648 та радіостанцію портативну спеціального призначення Motorola DP 4400 (ТУ У32.2-3:2007) (за специфікацією) s/n НОМЕР_7 .

Відповідно до відомостей залишкової вартості військового майна загальна сума неповерненого майна становить 630 064,84 грн.

В ході службового розслідування були відібрані письмові пояснення у командира роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 , в яких той повідомив, що 23.02.2023 для виконання бойового завдання згідно з бойовим розпорядженням командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 21.02.2023 №1314/9/1153/дск головному сержанту-начальнику тренажера роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 було видано в тимчасове користування сержантом з матеріального забезпечення роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_3 військове майно, а саме: лазерний далекомір PLRF 25C BT X2 3 триногою Manfrotto 327RC2 №21-3906 - 1 к-т, планшет Samsung Tablet Galaxy Tab A7 lite 8.7" T220 32 GB Wifi E Grey s/n R9PT41KVKC - 1 к-т та підсумок для планшета 8 дюймів 1 к-т. 25.09.2023 для виконання бойового завдання згідно з бойовим розпорядженням командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 21.02.2023 №1314/9/1153/дск військовослужбовцю Бахшієву також було видано 3 радіостанції, а саме: Motorola DP4801E s/n 871TYZ0628, Motorola DP4401E (136-174 МГц) з AES s/n 807TYM5648 та Motorola DP 4400 (ТУ У32.2-3:2007) (специфікацією) s/n 807TYXQ068, що підтверджується відповідними записами у книзі обліку військового майна, що видається військовослужбовцям в тимчасове користування.

Капітан ОСОБА_2 також зазначав, що 23.10.2023 старший сержант ОСОБА_1 звернувся в медичну роту для проходження лікування з подальшим направленням у розташування підрозділу зі звільненням від фізичних навантажень. Протягом цього періоду військовослужбовець вищезгадане майно не здавав, оскільки після закінчення терміну звільнення від фізичних навантажень повинен був повернутися до району виконання бойового завдання. 03.11.2023 згідно з бойовим розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 від 03.11.2023№5354/БР/дск старший сержант ОСОБА_1 був направлений на передачу у підпорядкування командира НОМЕР_2 аеромобільного батальйону в/ч НОМЕР_1 . По прибуттю у розташування батальйону військовослужбовець, поскаржившись на погане самопочуття, був евакуйований до стабілізаційного пункту та направлений на стаціонарне лікування. У подальшому у зв`язку з довготривалим лікуванням був переведений у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 та перебував у пункті постійної дислокації у АДРЕСА_1 . У грудні 2023 року в районі відновлення боєздатності в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 під час проведення інвентаризації було виявлено відсутність далекоміра, трьох радіостанцій, планшета та чохла до планшета серед майна підрозділу. Після цього у телефонній розмові з капітаном ОСОБА_4 старший сержант ОСОБА_5 повідомив, що серед речей, які він забрав із собою під час вибуття з підрозділу вказане майно відсутнє. Після повторної інвентаризації було підтверджено відсутність майна у розташуванні підрозділу, після чого у повторній телефонній розмові військовослужбовець ОСОБА_5 почав заперечувати, що отримував вищезгадане майно. Під час повторної телефонної розмови у січні 2024 року військовослужбовець ОСОБА_5 знову заперечив факт отримання вищезгаданого майна. Таким чином, з листопада 2023 року до травня 2024 року старший сержант ОСОБА_5 у місце розташування підрозділу не повертався, видане йому майно не здавав та не передавав його іншим військовослужбовцям підрозділу, після чого перестав виходити на зв`язок.

Пояснення аналогічного змісту в ході службового розслідування надали колишній сержант з матеріального забезпечення роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_3 , тво. сержанта з матеріального забезпечення роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_6 .

Відповідно до відібраних в ході службового розслідування письмових пояснень старшого сержанта ОСОБА_1 , який під час проведення службового розслідування перебував у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 , факт отримання військового майна, а саме: лазерного далекоміра PLRF 25С ВТ Х2 з триногою MANFROTTO 327RC2 №21-3906, планшета Samsung Tablet Galaxy Tab A7 lite 8.7" T220 32 GB Wifi E Grey s/n R9PT41KVKCV, підсумка для планшета 8 дюймів хакі, радіостанції Motorola DP4801E s/n НОМЕР_6 , радіостанції Motorola DP4401E ( НОМЕР_8 ) з AES s/n 807TYM5648, радіостанції портативної спеціального призначення Motorola DP 4400 (ТУ 32.2-3:2007) (за специфікацією) s/n 807 ГXQ068 той заперечив. Натомість стверджував, що підписи у Книзі обліку військового майна, що видається в тимчасове користування військовослужбовцям роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 , які стоять біля його прізвища, йому не належать.

За висновком службового розслідування військовослужбовець, який перебуває у розпорядженні командира в/ч НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_1 у період часу з 23.02.2023 по 25.09.2023, перебуваючи на посаді головного сержанта-начальника тренажера роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 , отримав у тимчасове користування вищезазначене військове майно, що підтверджується Книгою обліку військового майна, яке видається в тимчасове користування протитанкової роти в/ч НОМЕР_1 , та в подальшому здавати його відмовився, користуючись своїм службовим становищем розпорядився ним на власний розсуд. До того ж своїми діяннями старший сержант ОСОБА_1 , відповідно до відомостей щодо визначення залишкової вартості майна, наніс шкоду державі в сумі 630 064,84 грн, з огляду на що старший сержант ОСОБА_1 підлягає притягненню до повної матеріальної відповідальності у розмірі завданої державі шкоди.

Окреслюючи причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подією, що трапилась, відповідач у розділі 4 акту службового розслідування зазначив, що будучи військовослужбовцем, призваним під час мобілізації, старший сержант ОСОБА_1 користуючись своїм службовим становищем не повернув видане йому в тимчасове користування військове майно, чим порушив військову дисципліну та вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого частиною 4 статті 410 Кримінального кодексу України.

Вина старшого сержанта ОСОБА_1 виражається у формі прямого умислу.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність під час проведення службового розслідування не встановлено.

Своїми діями старший сержант ОСОБА_1 порушив вимоги статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення слугували особиста недисциплінованість старшого сержанта ОСОБА_1 та недбале ставлення до обов`язків військової служби під час мобілізації у Збройних Силах України.

Представник позивача вважає, що наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод "Про результати службового розслідування за фактом не здачі військового майна старшим сержантом ОСОБА_1 " та пункт 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.06.2024 №169-РС (по особовому складу) є такими, що видані з порушенням вимог чинного законодавства за відсутності встановленої вини позивача у спричиненні нестачі військового майна.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в рамках окресленого предмету спору, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 4 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (надалі - Статут).

Відповідно до ст. 9 Статуту, військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями ст. 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Положеннями ст. 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, що затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (надалі Дисциплінарний статут).

Згідно з вимогами статей 1, 2 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Здійснюючи оцінку обставин правомірності пункту 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод (з основної діяльності), яким за порушення військової дисципліни, порушення вимог статей 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовця, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення - пониження у військовому званні на один ступінь, суд звертає увагу на наступне нормативно-правове регулювання.

Дисциплінарні стягнення, що накладаються на військовослужбовців, визначає стаття 48 Дисциплінарного статуту.

Так, відповідно до вказаної норми, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

При цьому права командирів (начальників) накладати дисциплінарні стягнення на підлеглих військовослужбовців врегульовано статтями 49-56 Дисциплінарного статуту.

Так, статтею 54 Дисциплінарного статуту передбачено, що командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Разом з цим стягнення, передбачені пунктами "д"-"ж", до числа яких відповідно до п. "е" ст. 48 входить пониження у військовому званні на один ступінь, відповідно до приписів статей 55, 56 Дисциплінарного статуту мають право застосовувати командир бригади (полку, корабля 1 рангу), командир корпусу, командувач військ оперативного командування, командувач виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 100 Дисциплінарного статуту, пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання.

Тож очевидним за таких обставин є висновок суду про те, що командир в/ч НОМЕР_1 не мав дисциплінарної влади для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді пониження у військовому званні на один ступінь.

Натомість командир, у такому випадку, мав застосувати правило статті 92 Дисциплінарного статуту, відповідно до якого, якщо командир за тяжкістю вчиненого підлеглим правопорушення визнає надану йому дисциплінарну владу недостатньою для притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця, він порушує клопотання про накладення стягнення на винну особу владою старшого командира.

Відтак пункт 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод (з основної діяльності), як і виданий на його підставі пункт 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.06.2024 №169-РС (по особовому складу), були прийняті відповідачем з виходом за межі власних повноважень, за відсутності необхідної дисциплінарної влади, що прямо суперечить критерію, визначеному п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, з огляду на що суд скасовує відповідні владні приписи відповідача як протиправні.

На противагу попередньому висновку суд не знаходить підстав для скасування пункту 2 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод, яким зобов`язано заступника командира в/ч НОМЕР_1 направити повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та копію матеріалів службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 410 КК України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 85 Дисциплінарного статуту, якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Тож направивши повідомлення за фактом нездачі старшим сержантом ОСОБА_1 військового майна, на підставі якого 08.05.2024 Першим слідчим відділом (з дислокацією у Краматорську) ТУДБР, розташованого у місті Краматорську, у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002120 було зареєстровано кримінальне провадження (а.с. 69), командир в/ч НОМЕР_1 діяв у точній відповідності до вимог ч. 5 ст. 85 Дисциплінарного статуту, а тому позов у відповідній частині вимог суд залишає без задоволення.

Окрім дисциплінарної відповідальності Законом України від 03.10.2019 №160-ІХ "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (надалі - Закон №160-ІХ) визначено ще й підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 3 вказаного Закону, притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Згідно з визначеннями, наведеними в підпунктах 4 - 5 частини 1 статті 1 вказаного Закону, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону №160-ІХ, термін "військове майно", що застосовується в цьому Законі, вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку, а також акції, частки у статутному капіталі юридичних осіб (далі - корпоративні права) тощо.

Підставою для притягнення до матеріальної відповідальності, за умовою ч. 1 ст. 3 Закону №160-ІХ, є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Стаття 6 Закону №160-ІХ регулює питання повної та підвищеної матеріальної відповідальності, за умовою частини першої якої, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Як свідчить акт службового розслідування підставою для притягнення позивача до матеріальної відповідальності у повному розмірі слугував висновок про те, що старший сержант ОСОБА_1 у період часу з 23.02.2023 по 25.09.2023, перебуваючи на посаді головного сержанта-начальника тренажера роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 , отримав у тимчасове користування військове майно, що підтверджується Книгою обліку військового майна, яке видається в тимчасове користування протитанкової роти в/ч НОМЕР_1 , та в подальшому здавати видане йому військове майно відмовився, користуючись своїм службовим становищем розпорядився ним на власний розсуд, чим порушив військову дисципліну та вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Тобто, нормативною підставою для притягнення позивача до матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої з його вини шкоди є п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону №160-ІХ.

Диспозиція ч. 1 ст. 410 КК України передбачає передумови відповідальності за вчинення викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна або заволодіння ними шляхом шахрайства.

Частина 2 ст. 410 КК України передбачає передумови відповідальності за ті самі дії, вчинені військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або такі, що заподіяли істотну шкоду.

Частина ж 4 ст. 410 КК України передбачає передумови відповідальності за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, розбій з метою заволодіння зброєю, бойовими припасами, вибуховими чи іншими бойовими речовинами, засобами пересування, військовою та спеціальною технікою, а також вимагання цих предметів, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Разом з цим частиною 2 статті 3 Закону №160-ІХ передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону №160-ІХ, у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (ч. 4 ст. 8 Закону №160-ІХ).

Згідно з ч. 7 ст. 8 Закону №160-ІХ, якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (надалі - Порядок №608).

Як передбачено пунктом 7 розділу І Порядку №608, службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону №160-ІХ.

Розділом VIII Порядку №608 врегульовано особливості проведення службового розслідування за фактами завданої державі матеріальної шкоди.

Так, у разі виявлення факту завдання шкоди державі командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Під час проведення такого службового розслідування додатково необхідно з`ясувати: наявність шкоди; протиправну поведінку особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; ступінь нанесення матеріальної шкоди (пошкодження, псування або втрата військового майна); умисність чи необережність дій (бездіяльність) винної особи та обставини, за яких заподіяно шкоду.

До матеріалів службового розслідування долучається довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.

Тож, як за умовою Закону №160-ІХ, так і за умовою Порядку №608, першим з питань, яке підлягає з`ясуванню при виявленні факту завдання шкоди державі, є питання наявності самої шкоди.

Ні Закон №160-ІХ, ні Порядок №608 не визначають перелік засобів доказування, якими має доводитися факт заподіяння шкоди.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що Кабінет Міністрів України відповідно до статей 5 і 8 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" своєю постановою від 03.05.2000 №748 затвердив Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, яке визначає порядок проведення інвентаризації військового майна, закріпленого за військовими частинами Збройних Сил, та оформлення її результатів.

Інвентаризація військового майна, за визначенням, наведеним в п. 2 вказаного Положення, -перевірка інвентаризаційною комісією фактичної наявності, кількості, якісного стану (категорійності) і комплектності військового майна у підрозділах, на складах, в їдальнях, в парках, майстернях та на інших об`єктах військового (корабельного) господарства, а також звіряння отриманих результатів з даними книг або карток обліку матеріальних цінностей, звітів, службових листів тощо.

Нестача військового майна - перевищення кількісних показників обсягу військового майна за даними облікових документів над даними про його фактичну наявність, установленими під час інвентаризації.

Відповідно до п. 7 цього ж Положення, позапланова інвентаризація військового майна проводиться обов`язково у разі, зокрема, установлення фактів зловживань службовим становищем, інших службових порушень, крадіжок або зіпсуття майна, а також за рішенням органу досудового розслідування, прокурора або суду.

Результати інвентаризації, за умовою п. 29 Положення, оформляються актом, до якого додаються інвентаризаційні описи і який підписується головою і членами інвентаризаційної комісії, а також у порядку ознайомлення командирами (начальниками) відповідних служб.

Як свідчить зміст акту службового розслідування, старший сержант ОСОБА_1 отримав у тимчасове користування військове майно, яке у подальшому здавати відмовився, користуючись своїм службовим становищем розпорядився ним на власний розсуд.

Тобто, службовим розслідуванням встановлено факти зловживання службовим становищем.

Відповідно до п. 3.17 акту службового розслідування, у грудні 2023 року в районі відновлення боєздатності в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 під час проведення інвентаризації було виявлено відсутність далекоміра, трьох радіостанцій, планшета та чохла до планшета серед майна підрозділу. Після цього у телефонній розмові з капітаном ОСОБА_4 старший сержант ОСОБА_5 повідомив, що серед речей, які він забрав з собою під час вибуття з підрозділу вказане військове майно відсутнє. Після повторної інвентаризації була підтверджена відсутність майна у розташуванні підрозділу, після чого у повторній телефонній розмові військовослужбовець ОСОБА_5 почав заперечувати, що отримував вищезгадане майно.

На підтвердження факту проведення інвентаризації, про яку йде мова в акті, представник відповідача 13.02.2025 надіслав до суду відповідні докази у вигляді:

- акту від 27.02.2024 інвентаризації служби засобів ближнього бою та розвідки, що затверджений 27.10.2024 тво. командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , відповідно до висновку якого крадіжок та незаконного використання військового майна не виявлено (а.с. 192);

- протоколу інвентаризаційної комісії від 27.01.2024, що затверджений 27.01.2024 тво. командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , відповідно до якого за даними інветаризації встановлено в наявності балансову вартість необоротних активів на суму 400 167 261,25 грн, запасів - загальною кількістю 348 одиниць на суму 6 273 085,00 грн (а.с. 193);

- інвентаризаційного опису необоротних активів від 09.10.2023, відповідно до якого матеріально-відповідальна особа - сержант з матеріального забезпечення ОСОБА_3 станом на 09.10.2023 до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи на необоротні активи здав до бухгалтерської служби, всі необоротні активи, що надійшли на його відповідальність, оприбутковані, а ті, що вибули, списані. При цьому в таблиці до опису зафіксовано факти втрати військового майна: бінокль Б10х50 ПС 06381 - 1 к-т; лазерний далекомір PLRF 25С ВТ Х2 з триногою MANFROTTO 327RC2 №21-3876 - 1 к-т; лазерний далекомір PLRF 25С ВТ Х2 з триногою MANFROTTO 327RC2 №21-3906 - 1 к-т; монокуляр нічного бачення DJ-8 1х25 10537 - 1 к-т; монокуляр нічного бачення DJ-8 1х25 10417 - 1 к-т (а.с. 194-197);

- інвентаризаційного опису необоротних активів від 20.12.2023, відповідно до якого матеріально-відповідальна особа - сержант з матеріального забезпечення ОСОБА_3 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 30.10.2023 №2928 провів інвентаризацію грошових документів, бланків суворої звітності станом на 20.11.2023 роти протитанкових ракетних комплексів. При цьому в таблиці до опису зафіксовано факти втрати військового майна: радіостанція Motorola DP4801E s/n 871TYZ0628 - 1 шт.; радіостанція Motorola DP4401E ( НОМЕР_5 ) з AES s/n 807TYM5648 - 1 шт.; підсумок для планшета 8 дюймів - 1 к-т; радіостанція портативна Motorola DP 4400 s/n НОМЕР_7 - 1 к-т; планшет Samsung Tablet Galaxy Tab A7 lite 8.7" T220 32 GB s/n R9PT41KVKC - 1 к-т (а.с. 198-200);

- акт проведення інвентаризації матеріально-технічних засобів, що стоять на балансі та рухаються по обліку служби озброєння, військової техніки та майна спеціальних військ (служби зв`язку) в/ч НОМЕР_1 , що затверджений 21.12.2023 командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , відповідно до висновків якого облік матеріальних засобів служби озброєння, військової техніки та майна спеціальних військ (служба зв`язку) військової частини, у матеріальному відділенні ФЕС та у підрозділах в/ч НОМЕР_1 налагоджений відповідно до вимог керівних документів. Матеріальні засоби в наявності, надлишків не виявлено (а.с. 201-204);

- протоколу інвентаризаційної комісії від 20.12.2023, що затверджений (без дати) командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , відповідно до якого за даними інвентаризації встановлено в наявності балансову вартість необоротних активів загальною кількістю 2158 одиниць на суму 117 025 158,42 грн, запасів - загальною кількістю 6473 одиниць на суму 1998894,08 грн (а.с. 204-205). Розбіжностей між фактичною наявністю матеріальних активів та зобов`язань і даними бухгалтерського обліку не зафіксовано.

Тож факт заподіяння шкоди, як перша і найголовніша передумова притягнення особи до матеріальної (часткової, повної або підвищеної) відповідальності за Законом №160-ІХ, цілком доведений наданими відповідачем доказами у вигляді інвентаризаційних описів необоротних активів, які суд визнає належними і допустимими.

При цьому твердження щодо нездачі військовослужбовцем військового майна має доводитися від протилежного - шляхом доведення факту отримання ним цього ж майна.

Перевіряючи обставини документального оформлення факту передачі ОСОБА_1 військового майна, суд перш за все звертається до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440 (надалі - Інструкція №440).

Пунктом 16 розділу V Інструкції №440 визначено, що облік зброї і боєприпасів, виданих особовому складу підрозділу в тимчасове користування для несення вартової служби (на навчання, заняття і для виконання інших завдань), у підрозділі ведеться в книзі видачі зброї і боєприпасів, зразок якої наведено в додатку 10 до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Інше військове майно, видане особовому складу у вказаних випадках, за відсутності інформаційно-комунікаційної системи, що дозволяє здійснювати облік виданого військового майна, обліковується в книзі обліку військового майна, що видається в тимчасове користування. Військове майно, видане в тимчасове користування, з обліку підрозділу не знімається.

Відповідно до пункту 49 розділу V Інструкції №440, видавання військового майна військовослужбовцям в особисте користування або власність здійснюється під підпис:

предметів особистого користування, мила, миючих засобів - у роздавальній (здавальній) відомості або іншому первинному документі;

зброї - у порядку, визначеному Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах;

інвентарних предметів - у книзі обліку військового майна, що видається в тимчасове користування, у роздавальній (здавальній) відомості або іншому первинному документі.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію Книги обліку військового майна, що видається в тимчасове користування в/ч НОМЕР_1 (а.с. 97-100), суд з`ясував, що в ній містяться записи щодо отримання ОСОБА_1 під особистий підпис:

23.02.2023 планшета Samsung Tablet Galaxy Tab A7 lite 8.7" T220 32 GB Wifi E Grey s/n R9PT41KVKCV-1, підсумка для планшета 8, далекоміра Vectronix PLRF 25С ВТ Х2 з триногою MANFROTTO 327RC2 №21-3906-1;

25.09.2023 радіостанцій Motorola DP4801E s/n 871TYZ0628, Motorola DP4401E s/n 807TYM5648, Motorola DP 4400 s/n 807 ГXQ068.

Тож факт отримання ОСОБА_1 спірного військового майна підтверджено записами Книги обліку військового майна, що видається в тимчасове користування в/ч НОМЕР_1 .

В той же час, згідно з пунктом 50 розділу V Інструкції №440, видавання військового майна зі складу військової частини в тимчасове користування на строк більше місяця оформлюється накладними (вимогами).

З посиланням на приписи п. 50 розділу V Інструкції №440 представник позивача звертає увагу суду на обставини того, що зважаючи на тривалі терміни перебування військового майна у користуванні позивача будь-яких документів, у тому числі накладних чи актів інвентаризації, з цього приводу не складалося. Тобто, факт передачі військового майна ОСОБА_1 документально належним чином не засвідчений.

Представник відповідача з цього приводу у відзиві на позов зазначив, що дійсно у цій Книзі мало б відображатися військове майно, яке видається до одного місяця. Проте, враховуючи активні бойові дії, перебування військової частини НОМЕР_1 в районі виконання бойового завдання, не було здійснено здавання та нового видавання вказаного військового майна через накладну.

Надаючи оцінку твердженням представників сторін з цього приводу, суд звертає увагу на визначення, наведене у п. 2 розділу II Інструкції №440, відповідно до якого первинними документами є накладні, вимоги, відомості, акти, атестати та інші документи, які призначені для оформлення і підтвердження здійснених господарських операцій, що пов`язані з рухом і зміною вартісного та якісного (технічного) стану військового майна, і є підставою для записів облікових даних в облікових регістрах.

Тож обставина неоформлення факту передачі ОСОБА_1 військового майна накладними не спростовує факту передачі йому військового майна, оскільки накладна, як один з видів первинних документів, призначена для оформлення і підтвердження здійснених господарських операцій, що пов`язані з рухом і зміною вартісного та якісного (технічного) стану військового майна, і є підставою для записів облікових даних в облікових регістрах.

З доданих до відзиву матеріалів судом встановлено, що відповідно до накладних №47/ЗББ від 28.12.2022 (а.с. 86), №79 від 01.01.2023 (а.с. 88 зворот), №91 від 01.01.2023 (а.с. 92), №190 від 11.02.2023 (а.с. 93), №311 від 13.08.2023 (а.с. 96) на видавання (здавання) військового майна у військовій частині НОМЕР_1 сержант з матеріального забезпечення роти протитанкових ракетних комплексів ОСОБА_3 отримав зі складу ЗББ та ПР і С та зі складу зв`язку спірне військове майно.

У подальшому це військове майно було передано сержантом ОСОБА_3 старшому сержанту ОСОБА_1 під підпис у Книзі обліку військового майна, що видається в тимчасове користування.

У своїх письмових поясненнях, відібраних в ході проведення службового розслідування, ОСОБА_1 зазначав, що все описане майно він не отримував, а підписи в Книзі обліку військового майна, що видається в тимчасове користування протитанкової роти в/ч НОМЕР_1 , не належать йому.

У зв`язку з цим представник позивача адвокат Бондарець Д.І. заявляв перед судом клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та експертизи підписів, на вирішення якої поставити наступні питання: чи виконано підписи особи та написи " ОСОБА_1 " від імені ОСОБА_1 у Книзі обліку військового майна, що видається в тимчасове використання, інвентарний №618, у графі 8 у рядках 25, 87, 88, 89 ОСОБА_1 чи іншою особою.

Ухвалою від 09.08.2024 суд залишив без задоволення це клопотання за відсутності дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування у зв`язку з обов`язком суду надавати оцінку мотивам заявленого позову у сукупності з усіма іншими доказами, якими сторони обґрунтовують позов та заперечення проти нього.

Також суд звертав увагу на те, що з`ясування обставин наявності чи відсутності ознак недостовірності (недійсності) або підроблення його підписів в Книзі обліку військового майна не входить до повноважень адміністративного суду, позаяк особа, яка заявляє про підробку має довести цей факт належними та допустимими доказами (зокрема в межах кримінального провадження).

Наданий представником позивача висновок експерта №71/24 за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ОСОБА_1 , складений 23.08.2024 (а.с. 149-157), судом до уваги не приймається, оскільки дослідження у ході вказаної експертизи зроблені шляхом дослідження технічних копій підписів, а не їх оригіналів.

Крім записів у Книзі обліку військового майна факт передачі військового майна ОСОБА_1 підтверджується відібраними в ході службового розслідування письмовими поясненнями військовослужбовців, які проходили військову службу разом з позивачем.

Так, 29.04.2024 старшим офіцером відділення морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_8 були відібрані засобами зв`язку у колишнього сержанта з матеріального забезпечення роти ПТРК ОСОБА_3 пояснення, за змістом яких станом на 2023 рік ОСОБА_3 займав посаду сержанта з матеріального забезпечення роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 . 23.02.2023 головному сержанту-начальнику тренажера роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 дійсно було видано ним в тимчасове користування військове майно, а саме: лазерний далекомір PLRF 25С ВТ Х2 з триногою MANFROTTO 327RC2 №21-3906-1, планшет Samsung Tablet Galaxy Tab A7 lite 8.7" T220 32 GB Wifi E Grey s/n R9PT41KVKCV-1 та підсумок для планшета 8 дюймів, що підтверджується відповідними записами у книзі обліку військового майна, що видається в тимчасове користування. 25.09.2023 військовослужбовцю Бахшієву було видано ним для зв`язку всередині підрозділу та взаємодії з двома суміжними підрозділами 3 радіостанції, а саме: Motorola DP4801E s/n 871TYZ0628, Motorola DP4401E ( НОМЕР_8 ) 3 AES s/n 807TYM5648, Motorola DP 4400 (ТУ 32.2-3:2007) (за специфікацією) з/п НОМЕР_9 , що також підтверджується відповідними записами у книзі обліку військового майна, що видається в тимчасове користування.

Пояснення аналогічного змісту надані тво. сержанта з матеріального забезпечення роти ПТРК ОСОБА_6 та командиром роти ПТРК в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с. 102-103, 104-105).

З огляду на з`ясовані судом обставини заподіяння шкоди військовому майну, отримання позивачем спірного військового майна, а також з урахуванням обставин заперечення позивачем факту отримання цього майна, суд визнає обґрунтованим висновок службового розслідування щодо наявності ознак протиправної поведінки ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни за наявності прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

При цьому сам по собі факт заперечення позивачем обставин отримання ним майна вказує на його вину у завданні шкоди у формі прямого умислу.

За таких обставин суд визнає правомірним притягнення позивача до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, що реалізовано пунктом 3 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод, за змістом якого у відповідності до статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 №169-ІХ, притягнути старшого сержанта ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності в розмірі завданої шкоди державі, а саме 630 064,84 грн за не повернення отриманого ним військового майна.

Тож позов у частині вимог щодо скасування пункту 3 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод (з основної діяльності) задоволенню не підлягає.

Разом з цим питання, що пов`язані з відшкодуванням шкоди, регулює стаття 10 Закону №160-ІХ.

Так, відповідно до частини 1 вказаної норми Закону, відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону №160-ІХ, відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування.

За умовою ч. 5 ст. 10 цього ж Закону, у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.

Як вже з`ясовано судом, нормативною підставою для притягнення позивача до матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої з його вини шкоди є п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону №160-ІХ.

Тож у такому випадку відповідач, після винесення наказу про притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності за неповернення отриманого ним військового майна, задля реального відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 Закону №160-ІХ, зобов`язаний був виконати алгоритм, передбачений ч. 4 ст. 10 Закону №160-ІХ, тобто звернутися в судовому порядку з позовом про стягнення сум завданої шкоди.

Натомість командир в/ч НОМЕР_1 з метою відшкодування шкоди видав наказ, пунктом 6 якого, крім іншого, у відповідності до частини 1 статті 10 Закону №160-ІХ самостійно стягнув 630 064,84 грн завданої шкоди з місячного грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 .

На підставі повідомлення командира в/ч НОМЕР_1 за фактом нездачі старшим сержантом ОСОБА_1 військового майна 08.05.2024 Першим слідчим відділом (з дислокацією у Краматорську) ТУДБР, розташованого у місті Краматорську, у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002120 було зареєстровано кримінальне провадження (а.с. 69).

Будь-яких відомостей щодо результатів вказаного кримінального провадження матеріали адміністративної справи не містять, а сторони не повідомляють.

За таких обставин відповідач задля стягнення сум завданої шкоди мав можливість вибору позиватися у судовому порядку до позивача у два способи: або у спосіб, передбачений ч. 4 ст. 10 Закону №160-ІХ, або ж у спосіб, передбачений ч. 5 ст. 10 Закону №160-ІХ, однак жодним з них не скористався.

Тож відповідач, здійснюючи стягнення сум завданої шкоди наказом командира замість звернення до суду із самостійним позовом або з цивільним позовом у кримінальному провадженні, діяв не у спосіб, передбачений законом.

З огляду на це суд визнає протиправним та скасовує пункт 6 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод (з основної діяльності) в частині припису щодо стягнення 630 064,84 грн завданої шкоди з місячного грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 , а позов у відповідній частині вимог задовольняє.

При цьому суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині вимог про скасування пункту 6 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод (з основної діяльності) в межах припису щодо позбавлення позивача премії за червень 2024 року, оскільки суд враховує взяті за таку підставу відповідачем положення пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, відповідно до якого військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються, зокрема, у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму, що перевищує п`ятнадцять прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності.

Тож з огляду лише на факт правомірного притягнення позивача до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, під час виконання ним службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму, що перевищує п`ятнадцять прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, суд визнає правомірними дії відповідача щодо позбавлення позивача премії за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності, з огляду на що позов у відповідній частині вимог задоволенню не підлягає.

Так само без задоволення суд залишає позов у частині вимог, що стосуються оскарження решти приписів наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод, оскільки представник позивача, адвокат Бондарець Д.І., хоча й оскаржує вказаний наказ у повному обсязі, однак не наводить будь-яких мотивів протиправності пунктів 4 - 9 наказу, крім тих, що проаналізовані судом вище.

За таких обставин вимогу представника позивача щодо скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод у повному обсязі суд визнає необґрунтованою.

Будь-яких зауважень щодо підстав призначення службового розслідування, порядку проведення та оформлення його результатів заявлений позов не містить, а тому суд оцінку обставин справи у цій площині не здійснює.

З урахуванням з`ясованих обставин справи суд визнає заявлений позов частково обґрунтованим, оскільки судовим розглядом встановлено факт порушення відповідачем охоронюваних законом прав та інтересів позивача внаслідок виходу командира в/ч НОМЕР_1 за межі дисциплінарної влади, а також внаслідок звернення стягнення за заподіяну військовому майну шкоду на грошове забезпечення військовослужбовця у позасудовому порядку, у зв`язку з чим суд визнає протиправним та скасовує лише пункт 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 12.06.2024 №1226/нод (з основної діяльності) у повному обсязі, а пункт 6 цього ж наказу - в частині припису щодо стягнення 630064,84 грн завданої шкоди з місячного грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 , а також пункт 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 13.06.2024 №169-РС (по особовому складу) - у повному обсязі.

Відтак позов у цілому слід задовольнити частково.

Позивач звільнений від сплати судового в силу приписів п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", інших судових витрат не поніс, а тому підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/8684/24 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 12.06.2024 №1226/нод (з основної діяльності).

Визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 12.06.2024 №1226/нод (з основної діяльності) в частині припису щодо стягнення 630064,84 грн завданої шкоди з місячного грошового забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 13.06.2024 №169-РС (по особовому складу).

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ; АДРЕСА_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ; АДРЕСА_5 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун