Справа № 440/88/25
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/88/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій позивач просить: 1) визнати дії чиновників Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправними; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати і виплачувати пенсію в повному розмірі з 01.02.2021; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити доплату до пенсії у розмірі 2086,50 грн. за листопад 2024 року у відповідності до перерахунку; 4) стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Вказує, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 у справі №440/9673/24 відповідач здійснив перерахунок основного розміру пенсії позивача, зокрема з 01.02.2021, однак, починаючи з листопада 2024 року, фактичну виплату пенсії пенсійним органом обмежено максимальним розміром 23610 грн. Позивач також вважає, за листопад 2024 року йому недоплачено пенсійним органом пенсію у розмірі 2086,50 грн., та, обмежуючи пенсію максимальним розміром, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/88/25. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано докази від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

16 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 58-59/, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 у справі №440/9673/24 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2021 у розмірі 74% грошового забезпечення та нараховано доплату пенсії з 01.02.2021 по 30.11.2024 у розмірі 44577,68 грн. Зобов`язання щодо перерахунку пенсії з 01.02.2021 без обмеження максимального розміру відсутні, виплату пенсії, перераховану на виконання рішення суду, встановлено з 01.12.2024 в розмірі 23610,00 грн. Зазначає, що частиною 5 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано до суду доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я, листів призначення необхідного медичного лікування, фіскальних чеків на купівлю препаратів, в обґрунтування заявленого розміру відшкодування моральної шкоди. У відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Головного управління Державного казначейства у Полтавській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про залучення третьої особи у справі №440/88/25.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 з 01.09.2003 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", що підтверджується розрахунком на пенсію за вислугу років /а.с. 61/.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 у справі №440/11685/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії станом на 05 березня 2019 року №9/1/5119/фп69088 від 25 серпня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії станом на 05 березня 2019 року №9/1/5119/фп69088 від 25 серпня 2021 року з урахуванням її відсоткового розміру 74% відповідного грошового забезпечення, а також здійснити виплату пенсії з урахуванням фактично виплачених сум /а.с. 38-41/.

У квітні 2022 року на виконання рішення суду у справі №440/11685/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №9/1/5119/фп69088 від 25 серпня 2021 року станом на 05 березня 2019 року у розмірі 74% відповідного грошового забезпечення /а.с. 73/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 у справі №440/11805/23, яке набрало законної сили 21.10.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" № 713 від 14 липня 2021 року, у сумі 2000,00 грн, починаючи з 03 липня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" № 713 від 14 липня 2021 року, у сумі 2000,00 грн, починаючи з 03 липня 2023 року, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. /а.с.34-37/.

13.11.2023 на виконання рішення суду у справі №440/11805/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03 липня 2023 року та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 14132,08 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 20173,82 грн, у тому числі, щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) - 2000,00 грн. /а.с. 77/.

28.11.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 видано довідку №ФП69088/12170 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії з 01.01.2021, всього грошове забезпечення для обчислення пенсії - 21752,40 грн. /а.с.81/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 у справі №440/4382/24, що набрало законної сили 14.06.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні нарахування та виплати основного розміру пенсії з 01.02.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФП69088/12170 від 28 листопада 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести з 01.02.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 основного розміру пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФП69088/12170 від 28 листопада 2023 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено. /а.с. 42-47/.

18.06.2024 на виконання рішення суду у справі №440/4382/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФП69088/12170 від 28 листопада 2023 року та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 15226,68 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 15708,93 грн. /а.с. 82/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 у справі №440/9673/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплати з 01.07.2024 доплати до пенсії згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити з 01.07.2024 ОСОБА_1 щомісячну доплату згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення з 01.02.2021 відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.02.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено /а.с. 48-54/.

04.11.2024 на виконання рішення суду у справі №440/9673/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 16096,78 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 16579,03 грн. /а.с. 83/.

Після виконання рішення суду у справі №440/9673/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунки пенсії ОСОБА_1 :

- з 01.07.2021 та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 16096,78 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 16600,28 грн /а.с. 87/;

- з 01.03.2022 та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 16096,78 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 18873,83 грн /а.с. 88/;

- з 01.03.2023 та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 16096,78 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 20413,58 грн /а.с. 89/;

- з 01.03.2024 та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 16096,78 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 22885,98 грн /а.с. 90/;

- 01.12.2024 та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 16096,78 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 23980,58 грн. з урахуванням максимального розміру пенсії 23610,00 грн. З 01.12.2024 - 23610,00 грн. /а.с. 92/.

Також 04.11.2024 на виконання рішення суду у справі №440/9673/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2024 та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 16096,78 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 23980,58 грн, у тому числі, щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) - 2000,00 грн. З 01.12.2024 - 23610,00 грн. /а.с. 91/.

Водночас, цим же перерахунком розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2024 був обмежений максимальним розміром 23610 грн. /а.с. 91/.

Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФП69088 за дорученням №Д ФП69088/13 пенсіонер: ОСОБА_1 від 04 листопада 2024 року (рішення суду №440/9673/24) сума виплати за лютий 2021 - листопад 2024 становить 44577,68 грн. /а.с. 93/.

Позивач не погодився з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, які полягають у обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.02.2021, не здійсненні доплати до пенсії у розмірі 2086,50 грн. за листопад 2024 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI, із змінами, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.

Водночас Законом №3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини 7 статті 43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

У постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21 та від 30.08.2022 у справі №440/994/20, Верховний Суд дійшов наступних висновків:

"… на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.…

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18, із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI."

Враховуючи зазначені висновки Верховного Суду обмеження відповідачем максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2024 та з 01.12.2024, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 30.05.2023 у справі №420/9244/21, які підлягають обов`язковому врахуванню судом першої інстанції в силу частини 5 статті 242 КАС України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Постанова Верховного Суду від 30.05.2023 у справі №420/9244/21 містить більш пізні висновки Верховного Суду про застосування норм права, які підлягають врахуванню та були враховані судом першої інстанції в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи та норми права, якими врегульовані спірні відносини у справі №607/7115/17 не є релевантними обставинам справи та нормам права, якими врегульовані відносини у справі, що розглядається, оскільки позивач у справі №607/7115/17 одержував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівник льотного складу та предметом оскарження у справі №607/7115/17 були дії щодо обмеження граничним розміром пенсії особі при здійсненні перерахунку пенсії з 01 березня 2018 року та з 01 березня 2017 на підставі пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713), тоді як ОСОБА_1 одержує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з частинами 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Враховуючи викладене вище, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01 липня 2024 року та з 01 грудня 2024 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2024 року та з 01 грудня 2024 року без обмеження максимальним розміром та із врахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги в частині визнання дій чиновників Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправними та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати і виплачувати пенсію в повному розмірі з 01.02.2021 по 30.06.2024 задоволенню не підлягають, оскільки матеріалами справи підтверджено, що за цей період із 01.02.2021 по 30.06.2024 пенсія позивача, що була перерахована на виконання, зокрема, рішення суду у справі №440/9673/24, до виплати не обмежена максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та основний розмір пенсії нарахований пенсійним органом у розмірі 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) /а.с. 86-90/.

Стосовно вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити доплату до пенсії у розмірі 2086,50 грн. за листопад 2024 року у відповідності до перерахунку, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 у справі №440/9673/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити з 01.07.2024 ОСОБА_1 щомісячну доплату згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01.02.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум /а.с. 48-54/.

04.11.2024 на виконання рішення суду у справі №440/9673/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 16096,78 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 16579,03 грн. /а.с. 83/.

Також 04.11.2024 на виконання рішення суду у справі №440/9673/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2024 та за результатами проведеного перерахунку основний розмір пенсії 74% грошового забезпечення (вислуга років 28) склав 16096,78 грн.; підсумок пенсії (з надбавками) склав 23980,58 грн, у тому числі, щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) - 2000,00 грн. З 01.12.2024 - 23610,00 грн. /а.с. 91/.

При цьому, згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФП69088 за дорученням №Д ФП69088/13 пенсіонер: ОСОБА_1 від 04 листопада 2024 року (рішення суду №440/9673/24) сума виплати за лютий 2021 - листопад 2024 становить 44577,68 грн. /а.с. 93/. Зокрема, сума доплати за листопад 2024 рок згідно цього розрахунку становить 1715,93 грн. /зворот а.с. 93/.

Оскільки судом у цьому рішенні зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2024 року та з 01 грудня 2024 року без обмеження максимальним розміром та із врахуванням раніше виплачених сум, тобто листопад 2024 року охоплено застосованим судом способом захисту порушеного права позивача, а решта суми доплати за листопад 2024 року охоплюється сумою 44577,68 грн., що відображена у розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФП69088 за дорученням №Д ФП69088/13 пенсіонер: ОСОБА_1 від 04 листопада 2024 року (рішення суду №440/9673/24) та рахується як невиплачена заборгованість перед позивачем по іншій справі №440/9673/24, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити доплату до пенсії у розмірі 2086,50 грн. за листопад 2024 року у відповідності до перерахунку задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн., суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1,2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження заподіяння йому матеріальних збитків.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями) роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач посилався на душевні страждання, перенасичення негативними емоціями, психічними переживаннями, позбавлення позивача можливостей займатися улюбленими справами та бути з сім`єю.

Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів. Позивач також не пояснив з яких міркувань виходив, визначаючи розмір заявленої моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи те, що матеріали адміністративної справи не містять доказів заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а також підтвердження причинного зв`язку між протиправними діями відповідача щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01 липня 2024 року та з 01 грудня 2024 року і завданням позивачеві від цього моральної шкоди, то вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Вимога позивача про притягнення до відповідальності чиновників, винних у протиправних діях, задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено заподіяння йому моральної чи матеріальної шкоди діями відповідача щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01 липня 2024 року та з 01 грудня 2024 року, та судом обрано та застосовано у спірних правовідносинах належний та ефективний спосіб захисту порушеного відповідачем права ОСОБА_1 відповідно до предмету даного спору. Щодо решти видів юридичної відповідальності, то Кодекс адміністративного судочинства України не встановлює адміністративному суду права на застосування юридичної відповідальності за дії чи бездіяльність сторони щодо обрахунку, перерахунку та виплати пенсії.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01 липня 2024 року та з 01 грудня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2024 року та з 01 грудня 2024 року без обмеження максимальним розміром та із врахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич