Справа № 140/3616/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття звіту про виконання рішення суду

17 лютого 2025 року ЛуцькСправа № 140/3616/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у цій справі позов задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) щодо ненарахування та невиплати з 27.10.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ); зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 27.10.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закон № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік).

17.01.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області подати до Волинського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 25.05.2022 у справі №140/3616/22. Вказана заява обґрунтована тим, що згідно рішення суду у даній справі спірне підвищення до пенсії у 2024 році повинно було бути встановлено у розмірі 12000,00 грн (дві мінімальні заробітні плати), однак у 2024 році відповідач виплачував підвищення, застосовуючи розрахункову величину два прожиткових мінімуми, а з 01.01.2025 взагалі виплачує підвищення до пенсії у сумі 2361,00 грн, що суперечить рішенню Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у справі № 140/3616/22.

Розпорядженням керівника апарату суду від 17.01.2025 №01-84/4/25 у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади судді Волинського окружного адміністративного суду у відставку призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи для визначення судді для розгляду заяви. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2025 заяву передано для розгляду судді Андрусенко О. О.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 заяву ОСОБА_1 про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення задоволено, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області подати звіт про виконання з 01.01.2025 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у справі №140/3616/22, та встановлено строк для подання звіту 30 днів з дня отримання цієї ухвали.

10.02.2025 до суду надійшов звіт ГУ ПФУ у Волинській області про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у справі №140/3616/22. У вказаному звіті зазначено, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у справі №140/3616/22 позивачу ОСОБА_1 з 27.10.2021 призначено спірне підвищення до пенсії в розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, в сумі 4540,00 грн, яке виплачувалося до 31.12.2024. 01.01.2025 набрав чинності Закон України від 19.11.2024 №4059-ІХ «Про державний України бюджет на 2025 рік» (далі Закон №4059-ІХ), статтею 45 якого змінено правове регулювання нарахування та виплати доплати непрацюючим пенсіонерам, яким надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме по новому визначено коло осіб, які мають право на відповідні доплати, розмір цих доплат та порядок їх встановлення. За результатами звірення відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі підтверджена інформація про проживання ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення з 12.06.2001. Відтак з урахуванням вимог статті 45 Закону №4059-ІХ, починаючи з 01.01.2025 право ОСОБА_1 на доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, не підпадає під регулювання рішенням суду від 25.05.2022 у справі №140/3616/22.

Згідно із частиною першою статті 382-2 КАС України (тут і надалі в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21.11.2024 № 4094-IX) суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням наведеного, звіт ГУ ПФУ у Волинській області про виконання судового рішення розглянуто судом в порядку письмового провадження.

Згідно із частиною першою статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Так, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у цій справі позов задоволено повністю, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 27.10.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закон № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік).

У заяві від 17.01.2025 ОСОБА_1 зазначила, що відповідач протиправно у 2024 році виплачував спірне підвищення до пенсії у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не мінімальних заробітних плат, а з 2025 року взагалі фактично не виконує рішення суду від 25.05.2022 у цій справі.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення суду від 25.05.2022 у цій справі ГУ ПФУ у Волинській області рішенням від 13.12.2023 №57 здійснило перерахунок пенсії позивача, встановивши з 27.10.2021 підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, в сумі 4540,00 грн (а.с. 167, 176), вказане підвищення виплачувалося у такому розмірі по 31.12.2024, що не заперечує позивач.

При цьому, зі звіту ГУ ПФУ у Волинській області про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у справі №140/3616/22 слідує, що у період з 27.10.2021 по 31.12.2024 нарахування та виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, на стадії виконання судового рішення у цій справі проведено відповідачем із застосуванням пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі Закон № 1774-VIII).

Суд зазначає, що з тексту постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у зразковій справі № 240/4937/18 вбачається, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 № 6-р/2018 та статті 39 Закону № 796-ХІІ із 17.07.2018 непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення, має право на щомісячне отримання підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, як установлено статтею 39 Закону № 796-ХІІ (у редакції, чинній до 01.01.2015), а не у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1774-VIII до приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.04.2024 у справі № 240/19227/21 дійшла висновку про те, що норма пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону №1774-VIIІ (в частині інших виплат, щодо яких не застосовується мінімальна заробітна плата як розрахункова величина) поширюється на підвищення (доплату) до пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, а відтак розмір підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам на підставі статті 39 Закону №796-ХІІ (у редакції, яка діяла до 01.01.2015) встановлюється із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня відповідного календарного року, а не мінімальної заробітної плати.

Суд звертає увагу, що у цій справі вирішувався по суті спір, який стосувався не розрахункової величини при визначенні конкретного розміру доплати до пенсії, а можливості застосування до спірних правовідносин тієї редакції статті 39 Закону № 796-ХІІ, що відновила свою дію з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 № 6-р/2018.

Отже, під час виконання рішення суду у цій справі у період з 27.10.2021 по 31.12.2024 підлягали застосуванню норми пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1774-VIII (щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини при визначенні конкретного розміру підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченого статтею 39 Закону № 796-ХІІ (у редакції, що діяла до 01.01.2015), з огляду на це суд відхиляє доводи позивача про те, що ГУ ПФУ у Волинській області протиправно здійснювало по 31.12.2024 нарахування та виплату підвищення до пенсії із розрахунку двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не мінімальних заробітних плат.

Також, як видно з рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 07.01.2025 №57, доплата до пенсії, передбачена статтею 39 Закону №796-ХІІ, з 01.01.2025 ОСОБА_1 не нараховується та не виплачується; вид перерахунку - зміна права на підвищення (масовий) (а.с.167 зворот, 176 зворот).

Відповідач такі дії обґрунтовує зміною правового регулювання Законом №4059-IX, стаття 45 якого є спеціальною до приписів Закону №796-ХІІ.

Суд зауважує, що виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача (постанови Верховного Суду України від 23.04.2013 № 21-239а11, від 19.03.2013 № 21-53а13, від 05.11.2013 № 21-293а13, від 07.07.2014 № 21-222014 тощо).

У постанові від 18.09.2024 у справі № 240/28481/23 Верховний Суд висновував таке:

- пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. З самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк;

- підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов`язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати;

- виплату пенсії (підвищення до пенсії) не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії (підвищення до пенсії), яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку її виплати;

- порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.

Статтею 45 Закону №4059-IX установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.

Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.

Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.

Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.

Відповідно до статті 45 Закону №4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 27.12.2024 №1524 Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення (набрала чинності з 01.01.2025), якою деталізовано умови встановлення, продовження чи припинення доплати до пенсії у 2025 році громадянам, які проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення.

Суд зазначає, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні розмір доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають на території радіоактивного забруднення, умови встановлення, продовження чи припинення такої доплати, визначаються статтею 45 Закону №4059-IX.

Як вбачається зі звіту ГУ ПФУ у Волинській області про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у справі №140/3616/22, за результатами звірення відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі підтверджена інформація про проживання ОСОБА_1 у зоні гарантованого добровільного відселення лише з 12.06.2001, на підтвердження вказаної обставини відповідач надав витяг з електронного Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 168, 175).

Враховуючи норми статті 45 Закону №4059-IX вказана обставина стала підставою для припинення з 01.01.2025 виплати позивачу доплати як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Такі законодавчі зміни відбулись уже після ухвалення судом рішення від 25.05.2022 у справі №140/3616/22.

За змістом заяви від 17.01.2025 позивач не погоджується з діями відповідача, вчиненими внаслідок виконання приписів статті 45 Закону №4059-IX, однак цей юридичний конфлікт не може бути вирішено в порядку статті 382 КАС України.

З огляду на встановлені судом обставини, а також визначення з 01.01.2025 на законодавчому рівні умов виплати підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-ХІІ, відсутні підстави для висновку про те, що відповідач в межах своїх повноважень не виконав залежних від нього дій, спрямованих на виконання судового рішення у цій справі, та що рішення суду не виконується відповідачем без причин.

Суд повторює, що починаючи з 01.01.2025 право на доплату до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, визначається статтею 45 Закону №4059-IX, а не рішенням суду у цій справі.

Підсумовуючи вище викладене, суд зазначає, що відповідач після набрання рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у цій справі законної сили вчиняв дії по його виконанню (нараховував та виплачував позивачу у період з 27.10.2021 по 31.12.2024 спірне підвищення до пенсії, при цьому правомірно застосовував розрахункову величину - два прожиткових мінімума для працездатних осіб, а не мінімальних заробітних плат), з 01.01.2025 змінилось правове регулювання спірних правовідносин та вчинені відповідачем з цієї дати дії виходять за межі встановлених судом обставин у рішенні від 25.05.2022 в даній справі.

Враховуючи вище наведені обставини, за наслідками розгляду звіту ГУ ПФУ у Волинській області про виконання судового рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для постановлення ухвали про прийняття цього звіту.

Керуючись статтями 248, 382-2, 382-3 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 в адміністративній справі №140/3616/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко