Справа № 320/19916/23
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт 1/ ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач/апелянт 2/ГУ ПФУ в м. Києві) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо не проведення ОСОБА_1 призначення пенсії за вислугу років як особі, звільненої у відставку за віком, з урахуванням періодів підприємницької діяльності, періоду військової служби в пільговому обчисленні;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 , як звільненому у відставку за віком - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням військової служби (21 рік 08 місяців 03 дні), періоду військової служби в пільговому обчисленні (1 рік 3 місяців 12 днів), періоду трудової і підприємницької діяльності (16 років 10 місяців 22 дні) та здійснити виплату недоотриманої пенсії з дати її призначення.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю бездіяльності пенсійного органу щодо зарахування до загального страхового стажу періодів трудової діяльності в повному обсязі, а саме: військової служби у пільговому обчисленні та підприємницької діяльності.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, періоду військової служби в пільговому обчисленні.

Зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років з 10 грудня 2022 року період військової служби в пільговому обчисленні 01 рік 03 місяці 12 днів, здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням означеного періоду та з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 073, 60 грн (одна тисяча сімдесят три гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ ПФУ в м. Києві.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з підтвердження наявності ознак протиправної бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві щодо неврахування пільгової вислуги років при здійсненні перерахунку пенсії позивача, оскільки довідкою Служби безпеки України від 12 квітня 2022 року № 27 та наказом голови Служби безпеки України від 27 червня 2000 року № 894-ос підтверджується наявність у ОСОБА_1 пільгової вислуги років 1 рік 3 місяці 12 днів, які протиправно не були включені пенсійним органом під час здійснення перерахунку пенсії за вислугу років. Тому, наявні підстави для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до загального страхового стажу пільгову вислугу років 01 рік 03 місяці 12 днів та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням означеного періоду. Втім, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення призначення пенсії за вислугу років як особі, звільненій у відставку за віком, з урахуванням періодів підприємницької діяльності з підстав включення такого періоду до загального страхового стажу у повному обсязі, оскільки пенсійним органом враховано такий стаж, який підтверджується інформацією з Реєстру за формою ОК-5. Також, не можуть бути задоволенні вимоги про зобов`язання призначити пенсію за вислугу років, виходячи з 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням військової служби (21 рік 08 місяців 03 дні), періоду військової служби в пільговому обчисленні (1 рік 3 місяців 12 днів) та здійснення виплати недоотриманої пенсії з дати її призначення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач у відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії вказав на відсутність правових підстав для такого перерахунку. Відтак, спору щодо відсоткового розміру пенсії у цій справі, не існує.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в м. Києві просить скасувати судове рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у їх задоволенні. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначив, що до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано вислугу років в календарному обчислені 21 рік 08 місяців 03 дні та страховий стаж відповідно до трудової книжки - 15 років 04 місяці 19 днів, що загалом становить 37 років 00 місяців 22 дні. Таке обрахування є правильним та відповідає чинному законодавству.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі навів непогодження з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки його мотиви не відповідають приписам чинного законодавства, у зв`язку з чим його слід скасувати та задовольнити позовні вимоги в цій частині. Зазначив, що за законодавчими приписами до страхового стажу включаються періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування за умови сплати страхових внесків, незалежно від суми сплачених коштів, тому зменшуючи такий період, відповідач діяв всупереч чинному законодавству. Стосовно процентного значення пенсії, то розрахунок пенсії необхідно здійснювати виходячи з 55 процентів та за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 відсоток відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ), тобто до 55 процентів має додаватись 14 % (страховий стаж (39 років) з розрахунку 1 відсоток за кожний повний рік стажу понад 25 років (39-25)), що загалом становить 69 процентів.

Відзиви на апеляційні скарги від сторін не надходили.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторін підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та досліджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, до виходу на пенсію проходив військову службу.

З довідки Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київської області від 12 квітня 2022 року № 27 вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу:

- з 05 серпня 1979 року по 23 червня 1985 року - курсант Київського вищого військового інженерного училища зв`язку (наказ начальника училища № 295 від 05 серпня 1979 року);

- з 23 червня 1985 року по 15 червня 1992 року - служба в Збройних Силах СРСР на посадах офіцерського, інженерно-технічного складу (наказ МО СРСР № 0437 від 23 червня 1985 року);

- з 15 червня 1992 року по 20 квітня 1998 року - служба у Збройних Силах України на посадах офіцерського, інженерно-технічного та керівного складу (наказ МО України № 01611;

- з 20 квітня 1998 року по 23 червня 2000 року - служба в органах СБУ на посадах офіцерського, оперативного складу (наказ начальника ГУ ВК СБУ № 20-ос від 11 травня 1998 року).

Під час проходження служби з 15 січня 1990 року по 09 серпня 1992 року ОСОБА_1 залучався до виконання спеціальних завдань в умовах надзвичайного стану та збройних конфліктів по нормалізації обстановки, відновлення законності та правопорядку на території Азербайджанської республіки, про що є відмітка в його особовій справі.

Згідно з наказом Голови Служби безпеки України від 27 червня 2000 року ОСОБА_1 звільнено у запас, вислуга років на пенсію на 23 червня 2000 року складає: календарна - 20 років 10 місяців 18 днів; пільгова - 01 рік 03 місяці 12 днів; загальна - 22 роки 02 місяці 00 днів.

З серпня 2000 року отримував пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 17 серпня 2000 року.

Як зазначив позивач, розмір пенсії у відсотковому співвідношенні до відповідних сум грошового забезпечення становив 56 %, виходячи з загальної вислуги 22 роки 02 місяці 00 днів.

Отже, пенсія позивачу призначена на умовах, встановлених пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, а її розмір визначено за пунктом «а» статті 13 цього Закону у розмірі 50 процентів за 20 років загальної вислуги і 6 процентів за наступні два роки служби (по 3 процента за кожний рік).

За записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01 лютого 2001 року вбачається, що ОСОБА_1 :

- 01 лютого 2001 року прийнятий на роботу на посаду заступника директора ООО «Х.Л. Брокер»;

- 15 лютого 2001 року звільнений з займаної посади за власним бажанням;

- 23 лютого 2001 року прийнятий на роботу на посаду заступника директора ООО «Андрос Ре»;

- 30 червня 2001 року звільнений з займаної посади за власним бажанням;

- 19 червня 2002 року прийнятий на посаду менеджера по об`єкту у ДП «НПЦ «Арктика-М»;

- 01 жовтня 2002 року звільнений з займаної посади за власним бажанням;

- 01 листопада 2002 року прийнятий на роботу в ООО «АФ «Багира» на посаду комерційного директора;

- 06 грудня 2002 року звільнений з займаної посади за власним бажанням.

В подальшому по 31 грудня 2020 року ОСОБА_1 займався підприємницькою діяльністю як фізична особа-підприємець.

24 лютого 2022 року у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану призваний на військову службу до Служби безпеки України.

09 грудня 2022 року наказом Голови Служби безпеки України від 09 грудня 2022 року № 1706-ОС/дск ОСОБА_1 звільнено з військової служби.

Відповідно до наказу Голови Служби безпеки України від 09 грудня 2022 року № 1706-ОС/дск загальний страховий стаж на пенсію на 09 грудня 2022 складає 37 років 22 дні, з них військова служба у календарному обчисленні - 21 рік 08 місяців 03 дні.

В лютому 2023 року після звільнення з військовою служби ГУ ПФУ в м. Києві здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 10 грудня 2022 року та визначено її розмір 62 % грошового забезпечення з урахуванням додаткової вислуги років та періоду підприємницької діяльності, виходячи із загального страхового стажу 37 років 00 місяців 22 дні, з них військова служба в календарному обчисленні - 21 рік 08 місяців 03 дні.

03 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з врахуванням страхового стажу роботи в період з 01 січня 2005 року по 30 червні 2010 року, який становить 3 роки, і періоду військової служби в пільговому обчисленні (1 рік 3 місяці 12 днів) та виходячи з 55 процентів грошового забезпечення як звільненому з військової служби у відставку за віком і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 відсоток відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 19 травня 2023 року № 16820-14999/К-02/8-2600/23 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило про відсутність підстав для перегляду страхового стажу та зазначено, що у лютому 2023 року пенсійним органом проведено перерахунок пенсії з 10 грудня 2022 року після звільнення з військової служби по контракту з урахуванням додаткової вислуги років та грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням на підставі документів, наданих уповноваженим структурним підрозділом Служби безпеки України. Розмір пенсії за вислугу років обчислено відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ за страховий стаж 37 років 08 місяців 22 дні, у тому числі вислуга років у календарному обчисленні 21 рік 08 місяці 03 дні служби. При цьому, до страхового стажу зараховано періоди, за які сплачено страхові внески, на підставі інформації, наявної в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Щодо обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням звільнення у відставку, відповідач, послався на положення пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, згідно з якими пенсія за вислугу років становить: за страховий стаж 25 років - 50 % і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спірними у цій справі визначено три обставини:

- неврахування пільгової вислуги років при здійсненні перерахунку пенсії;

- не зарахування до страхового стажу усіх періодів підприємницької діяльності за спрощеною системою, за які сплачено страхові внески;

- визначення процентного значення пенсії після проведення її перерахунку.

Колегія суддів покроково надає оцінку таким обставинам та відповідності висновків суду першої інстанції.

Щодо неврахування пільгової вислуги років при здійсненні перерахунку пенсії.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом «з» абзацу першого частини першої статті 17 Закону № 2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б"-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються військова служба (служба) у період до 1 січня 1992 року у Збройних Силах, інших військових формуваннях, органах державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР - особам, які проживають в Україні, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у такому випадку обчислюється за законодавством колишнього Союзу РСР, що діяло до 1 січня 1992 року.

Частиною другою статті 172 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України та Національному антикорупційному бюро України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначається Кабінетом Міністрів України.

Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Порядок № 393).

Пунктом 1 Порядку № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 393 вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» перегляду не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії з 10 грудня 2022 року розмір пенсії позивача обчислено, виходячи, зокрема, з вислуги років у календарному обчисленні 21 рік 08 місяців 03 дні.

Втім, з довідки Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київської області від 12 квітня 2022 року № 27 і наказу голови Служби безпеки України від 27 червня 2000 року № 894-ос видно, що у ОСОБА_1 на момент звільнення у 2000 році з військової служби наявна пільгова вислуга років, а саме: 1 рік 3 місяці 12 днів, яка не включена ГУ ПФУ в м. Києві під час здійснення перерахунку пенсії за вислугу років.

Проте, цей пільговий стаж враховано відповідачем при призначенні ОСОБА_1 пенсії в серпні 2000 року.

Отже правильним є висновок суду першої інстанції про протиправну бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо неврахування пільгової вислуги років при здійсненні перерахунку пенсії позивача, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Стосовно зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності за спрощеною системою.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Згідно із статтею 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26цього Закону.

Відповідно до вимог частин другої та третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV доповнено пунктом 3-1, яким передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Також постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 03 жовтня 2018 року № 793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, законодавчо були змінені умови щодо зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для набуття особою права на зарахування до страхового стажу періодів здійснення нею підприємницької діяльності, є провадження такої діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, та факт сплати страхових внесків, незалежно від їх розміру.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 березня 2021 року у справі № 414/1221/17.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01 липня 2001 року по 31 грудня 2020 року перебував на обліку як фізична особа-підприємець.

Період здійснення підприємницької діяльності з 01 липня 2001 року по 31 грудня 2003 року (2 роки 6 місяців 0 днів) підтверджено інформацією ГУ ПФУ в м. Києві від 12 жовтня 2022 року щодо сплати страхового збору за 2001-2003 роки та не є спірним.

Періоди підприємницької діяльності позивача і факт сплати ним страхових внесків підтверджені позаплановою перевіркою, проведеною ГУ ПФУ в м. Києві, щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування від 14 жовтня 2022 року та відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування додатку-форма ОК-5, з яких вбачається, що: в 2004 році сплачено внески за весь рік (січень-грудень); в 2005 році сплачено внески за 3 місяці (січень, лютий, березень); в 2006 році сплачено внески за 3 місяці (квітень, травень, червень); в 2008 році сплачено внески за весь рік (січень-грудень); в 2009 року сплачено внески за весь рік (січень-грудень); в 2010 року сплачено внески за 6 місяців (січень-червень).

Тобто, з 2004 року по 2010 рік загальний період, за який сплачено страхові внески, складає 4 роки 0 місяців 0 днів.

Відповідно до відомостей форми ОК-5 період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2020 року, що складає 10 року 0 місяців 0 днів, є безспірним.

Відтак, враховуючи зазначені періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, до загального страхового стажу разом із страховим стажем відповідно до трудової книжки (0 років 4 місяці 22 дні) має бути зараховано 16 років 10 місяців 22 дні (0 років 4 місяці 22 дні + 2 роки 6 місяців + 4 роки 0 місяців 0 днів + 10 років 0 місяців 0 днів).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зарахування до страхового стажу періодів, протягом яких позивач здійснював підприємницьку діяльність та сплачував страхові внески незалежно від суми сплачених коштів.

Щодо бази обчислення пенсії, а саме: процентного значення пенсії після проведення її перерахунку.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону № 2262-ХІІ пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Тобто в цій нормі Закону йдеться про виплату військовослужбовцям раніше призначеної пенсії з урахуванням додаткової вислуги років, а не про призначення нової пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що позивача у 2022 році призвано на військову службу до Служби безпеки України як військовослужбовця у запасі та після проходження служби згідно з наказом Голови Служби безпеки України від 09 грудня 2022 року № 1706-ОС/дск звільнено з військової служби за підпунктом «в» пункту 61 та підпунктом «а» (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2233-ХІI у відставку.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІ, яка регулює розміри пенсій за вислугу років, в редакції чинній на момент звільнення з військової служби у 2022 році, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

Відповідаючи на доводи позивача (апелянта) про те, що пункти «а» і «б» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІ не протирічать один одному та можливість їх одночасного застосування, слід зазначити наступне.

Стаття 13 Закону № 2262-ХІ містить два окремі механізми розрахунку розміру пенсії, які ґрунтуються на різних підставах звільнення, встановлених, відповідно, пунктами «а» і «б» статті 12 цього закону:

- пункт «а» статті 13 передбачає розмір пенсії з урахуванням вислуги років військової служби;

- пункт «б» статті 13 - з урахуванням страхового стажу, який включає також період військової служби, а отже й вислугу за ці роки.

Тобто норми пунктів «а» та «б» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІ є самостійними та взаємовиключними і не можуть одночасно застосовуватися до однієї особи.

Така конструкція Закону № 2262-ХІ не дозволяє поєднання з пункту «а» частини першої статті 13 відсоткового значення сум грошового забезпечення, а з пункту «б» статті 13 - періоду страхового стажу.

Позивач на момент звільнення з військової служби в 2022 році мав вислугу років 22 роки 11 місяців і 15 днів і за пунктом «а» статті 13 міг розраховувати на 61 процент відповідних сум грошового забезпечення (55 процентів + 6 процентів (по 3 проценти за два роки понад 20 років), або на більше процентне значення за страховий стаж на підставі пункту «б» статті 13 Закону № 2262-ХІ.

З наявних в матеріалах справи листа ГУ ПФУ в м. Києві від 19 травня 2023 року та розрахунку пенсії від 08 березня 2023 року видно, що у лютому 2023 року позивачу з 10 грудня 2022 року проведено перерахунок пенсії після звільнення з військової служби за контрактом з урахуванням додаткової вислуги років та грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням на підставі документів, наданих уповноваженим структурним підрозділом Служби безпеки України, та відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 2262-ХІІ виходячи з 62 процентів за 37 років 00 місяців 22 дні.

Таким чином, пенсійним органом було застосовано більше процентне значення грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивача, однак не зараховано пільгову вислугу років та частину періоду трудової (підприємницької) діяльності, тому враховуючи підтвердження періодів провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування (16 років 6 місяців 0 днів), стаж відповідно до трудової книжки (0 років 4 місяці 22 дні), вислугу років (з пільговим періодом - 22 роки 11 місяців 15 днів), загальний страховий стаж позивача становить 39 років 10 місяців 07 днів, а розрахунок пенсії необхідно здійснювати виходячи з 50 процентів та за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення, що складає 14 процентів за 14 повних років, і загалом - 64 проценти.

Оскільки судом першої інстанції не неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, та неправильно застосовано норми матеріального права, то відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Сума судових витрат, яка була стягнута судом першої інстанції, зміні не підлягає, оскільки за результатами розгляду справи стягнуто повну суму сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись статтями 139, 308, 311, 317, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 , у задоволенні яких було відмовлено, та в зобов`язальній частині.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення ОСОБА_1 розрахунку пенсії за вислугу років з урахуванням періоду військової служби в пільговому обчисленні та періодів підприємницької діяльності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ) провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), виходячи з загального страхового стажу 39 років 10 місяців 07 днів, з яких вислуга років складає 22 роки 11 місяців 15 днів військової служби, період трудової і підприємницької діяльності - 16 років 10 місяців 22 дні, та відсоткового значення основного розміру пенсії 64 проценти і здійснювати виплату пенсії з 10 грудня 2022 року із урахуванням виплачених сум коштів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.