Справа № 193/1/25
Суддя: Томинець О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/193/3/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 лютого 2025 рокуСофіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участю: секретарів судових засідань Оселедець О.І., Губи О. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

02.01.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до Софіївського районного суду, як адміністративного суду, з адміністративним позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, згідно з яким просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №3706220 від 22.12.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі відносно нього.

В обґрунтування свого позову позивач вказує, що згідно оскаржуваної постанови, винесеною 22.12.2024 інспектором взводу 1 роти 1 батальйону ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції Ковенко Валерією Петрівною, 22.12.2024 о 04:42:28, позивач в м. Кривий Ріг, по вулиці Дніпровське шосе, буд. 56, керував транспортним засобом Renault Master д/н НОМЕР_1 , в порушення п. 8.4. «в» ПДР, здійснив проїзд контрольного пункту «Блок пост» без зупинки, який позначено дорожнім знаком 3.41 «Контроль». Правопорушення зафіксовано на БК474721, 475727, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що вказана оскаржувана постанова серії ЕНА № 3706220 є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних та допустимих доказів, без проведення розгляду справи з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Зокрема вказує, що знак 3.41 "Контроль" був встановлений в порушення вимог п. 10.2.4, 10.5.33, 10.1.1 ДСТУ 4100:2014, оскільки він не був видимий за 100 м за напрямом руху. На даному відрізку траси Н-11 відсутній знак 3.41 «Контроль» з правої сторони дороги, як того вимагає ДСТУ 4100:2014, а є лише посередині між двома смугами руху дороги в обох напрямках.

Дорожній знак 3.41 «Контроль» застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" та (або) 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» згідно з вимогами пункту 12.10 ПДР.

Знак 3.41 «Стоп Контроль» може бути встановлено лише в конкретних випадках передбачених п. 3.41 «Контроль» ПДР України. Знак 3.41 забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Позивач зазначає, що на в`їзді в м. Кривий Ріг, зі сторони м. Дніпро раніше був розміщений блок пост на якому цілодобово чергували і вибірково перевіряли документи представники органів національної поліції та представники ЗСУ або НГУ. Приблизно в середині 2024 року споруди, які були на місці блок посту в тому числі споруда схожа на стаціонарне приміщення розміщена праворуч дорожнього полотна навпроти розміщеного посередині знака 3.41 «Контроль» були демонтовані як на в`їзді в місто Кривий Ріг, так і на виїзді з нього на даному відрізку автошляху. На місті колишнього блок посту було встановлено пост габаритно-вагового контролю. Таким чином вважає, що блок пост на вказаному відрізку дороги взагалі відсутній.

При встанволенні знаку 3.41 «Стоп контроль», також перед ним не було встановлений знак 6.10 «стаціонарний пост патрульної поліції», як того вимагає ПДР України, у зв`язку із чим він продовжив рух повністю діючи у відповідності до приписів ПДР .

Вказує, що під час складання відносно нього оскаржуваної постанови позивач наголошував, на тому що на вказаному відрізку дороги взагалі відсутній блок пост, при цьому вимагаючи від них доказів зворотного, однак працівники поліції таких доказів не надали, проігнорували заявлене ним клопотання, при цьому у оскаржуваній постанові ними було зазначено, про проїзд блок посту без зупинки, окрім того під час розгляду справи про його адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП працівниками поліції не було роз`яснено йому прав та обов`язків, тому вказані обставини свідчать про протиправність дій працівників поліції, у зв`язку із чим постанова серії ЕНА №3706220 від 22.12.2024 підлягає скасуванню, а провадження відносно нього підлягає закриттю.

Заяви (клопотання) сторін та процесуальні дії суду у справі.

03.01.2025 ухвалою судді залишено позовну заяву без руху з огляду на недотримання позивачем вимог ст.. 161 КАС України.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, 08.01.2025 позивачем було надано уточнену позовну заяву.

Таким чином після усунення недоліків позовної заяви ухвалою судді від 10.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно у порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано у відповідача відеозаписи з реєстратора патрульного автомобіля чи бодікамери патрульних поліцейських, які здійснювали складання оскаржуваної постанови та інші наявні матеріали у яких містяться дані про фіксацію вказаного правопорушення.

20.01.2025 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та надано до суду витребувані відеофайли, на яких зафіксовано обставини події вчинення адміністративного правопорушення.

14.02.2025 позивачем надано до суду відповідь на відзив, з долученням документів в підтвердження відсутності на даному відрізку траси Н 11 блок посту, на який у своїй постанові посилались працівники поліції, водночас просив суд звернути увагу, що із долученого відео відповідачем зазначено № БК 475721, про яку в оскаржуваній постанові взагалі і не згадується. Водночас позивачем здійснено проїзд тієї ділянки дороги, де нібито він вчинив правопорушення, з дорученням такого відео до матеріалів відповіді на відзив.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав і просив суд його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі до суду не надавав.

У зв`язку з неявкою представника відповідача, який був належним сповіщений про розгляд адміністративної справи та подав відзив на позов, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Судом встановлено, що 22.12.2024 інспектором взводу 1 роти 1 батальйону ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області рядовим поліції Ковенко Валерією Петрівною, винесено постанову серії ЕНА № 3706220 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої вказано, що ОСОБА_1 22.12.2024 о 04:42:28, керуючи транспортним засобом Renault Master д/н НОМЕР_1 в м. Кривий Ріг, по вулиці Дніпровське шосе, буд. 56, здійснив проїзд контрольного пункту «Блок пост» без зупинки, який позначено дорожнім знаком 3.41 «Контроль». Правопорушення зафіксовано на БК 474721, 475727, чим порушив п. 8.4. «в» ПДР України.

За вказане порушення ПДР України позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1. ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Мотиви суду та застосування норми права.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, із постанови вбачається, що позивач порушиввимоги заборонного знаку «проїзд без зупинки», із матеріалів справи вбачається, що вказаним знаком є знак «Контроль», що передбачений п. 3.41 глави 3 « Заборонні знаки» розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 8.2-1 розділу 8 Правил дорожнього руху встановлено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Пунктом 8.4 в) Правил дорожнього руху передбачено дію дорожніх знаків, зокрема заборонних знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.41 «Контроль». Забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 14.5.33 Національного стандарту України ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» Знак 3.41 «Контроль» застосовують для заборони ТЗ проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Перед наближенням до місця встановлення знака 3.41 потрібно застосувати ступінчасте обмеження швидкості за допомогою попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 відповідно до 14.5.25 та/або 3.31.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів доданих відповідачем до відзиву до позовної заяви, зокрема із таблиці технічних засобів організації дорожнього руху, як додатку до розробленої тимчасової схеми організації дорожнього руху на ділянках а/д загального користування державного значення з влаштуваннями стаціонарними блок постами на ділянці траси Н 11 Дніпро-Миколаїв (через м. Кривий Ріг) 83 +150 км. 83+983 розробленої ТОВ «Автодорсофт», який погоджений командиром ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Нікіфоровим О. О. від 2022 року, вбачається, що у самій схемі організації блок посту, ні тим паче у переліку дорожніх знаків, дорожній знак 3.41 (який вказаний інспектором у оскаржуваній постанові серії ЕНА № 3706220) взагалі відсутній, однак мається заборонний знак 2.2.

Окрім того із долученого до відповіді до відзиву відео 2-2-82cfd1с0-сd20-11ef-8096-b5e98cfcbc64.mov, який був здійснений позивачем вже після події 22.12.2024, на якому під час його дослідження у судовому засіданні зафіксовано про відсутність знаку 3.41 на місці події, тобто по вул. Дніпропетровське шосе, буд 56.

Поміж тим, згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА № 3706220 від 22.12.2024 у самй фабулі вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.. 122 КУпАП, зазначено про проїзд «Блок посту» в м. Кривий Ріг по вул.. Дніпропетровське шосе, без зупинки який позначений дорожнім знаком 3.41 «Контроль», тобто при винесені постанови працівником поліції стверджувалось, що вказана ділянка дороги має "блок-пост".

Але із матеріалів справи, а саме із копії витягу спільного наказу Дніпропетровської ОВА, Оперативних угрупувань військ «Харків», «Херсон», «Запоріжжя» за № 137/0/13-23/4916/189/442 від 18.12.2023 «Про встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства ,а також руху транспортних засобів, перевірку документів та огляд речей у осіб на території Дніпропетровської області», згідно якого визначено чіткий перелік встановлених блокпостів зокрема і у Криворізькому районі (п.2), при дослідженні якого встановлено, про відсутність блокпосту на трасі Н 11 до під`їзду до м. Кривий Ріг за адресою вул. Дніпропетровське шосе, тому факт наявності вказаного у постанові блокпосту спростовано належним та допустимим доказом і як наслідок позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по факту за неіснуючий блок пост та як наслідок невстановлений на вказаній ділянці дороги дорожнього знаку 3.41 ПДР України, тому з огляду на викладене суд доходить до висновку, що викладені обставини події у постанові не відповідають дійсним обставинам справи, більш того такі обставини взагалі не мали місце.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже із аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що поліцейський при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення повинен зазначити, якими доказами підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення, та зокрема в разі використання спеціальних технічних засобів відеофіксації зазначити, про це в постанові.

В підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення вчинене позивачем, відповідачем до відзиву на позовну заяву надано відео файл clip-0.mp4 вчинений із нагрудної камери поліцейського №475721 на якому зафіксовано обставини події, які мали місце 22.12.2024 за постановою серії ЕНА № 3706220, тоді як згідно оскаржуваної постанови вказаний інший номер нагрудної камери поліцейського: №474721, з огляду на що відео долучене до відзиву на позовну заяву суд не бере до уваги, з огляду на невідповідність посилання у постанові серії ЕНА № 3706220, та визнаний таким (відео), що є неналежним доказом визнання винуватості у справі про вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на вищевикладене суд доходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а надані до матеріалів відзиву на позовну заяву не заслуговують на увагу, оскільки вони є неналежними доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, із наданих суду відеозаписів з місця подіївбачається, що неможливо ідентифікувати, який дорожній знак встановлено перед місцем зупинки транспортного засобу, і чи взагалі він там був встановлений.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року N 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

До того ж, слід зауважити, що із відео clip-0.mp4долученого відповідачем, вбачаться що під час розгляду справи працівниками поліції не належним чином проведено розгляд справи, оскільки ними взагалі не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 під час розгляду справи було заявлено клопотання щодо надання доказів того, що на вказаній ділянці дороги розташований блок-пост, тощо, тобто працівники поліції діяли всупереч положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, і тому такі дії є неприпустимими та такими, що не заслуговують на належну увагу суду.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Згідно вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності покладається на суб`єкта владних повноважень, що вчиняє дані дії, неприпустиме перекладання на особу, що притягнута до відповідальності обов`язку по доказуванню своєї невинуватості.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йомуправопорушення відповідачем не доведена, твердження позивача ОСОБА_1 належними і допустимими доказами відповідачем не спростовані, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3706220 від 22.12.2024слід скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача сплачений ним судовий збір при поданні заяви до суду у сумі 605,60 коп.

Керуючись ст.. 9, 77, 194, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Постанову, серії ЕНА № 3706220, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 22.12.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду, а особами, які не були присутні під час розгляду справи, у той же строк, з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17 лютого 2025 року.

Суддя О. В. Томинець