Справа № 420/37132/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Державної міграційної служби України (вул..Володимирська,9, м.Київ, 01001), Головного управління ДМС України в Одеській області (вул.Преображенська,44, м.Одеса, 65014), Приморського відділу у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області (вул.Канатна,101-в, м.Одеса, 65039) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Державної міграційної служби України (вул..Володимирська,9, м.Київ, 01001), Головного управління ДМС України в Одеській області (вул.Преображенська,44, м.Одеса, 65014), Приморського відділу у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області (вул.Канатна,101-в, м.Одеса, 65039) про визнання протиправними дії Головного управління ДМС України в Одеській області щодо збирання, обробки та внесення до Єдиного державного демографічного реєстру персональних даних та присвоєння унікального номеру запису у реєстрі №745 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнання протиправними діїПриморського відділу у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області (відповіді №5115-1438/5115.1-24 від 10.07.2024, №5115-1664/5115.1-24 від 25.09.2024) щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати Головне управління ДМС України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати протиправними дії Державної міграційної служби України (відповідь №С-10325-24/6.1/6723-24 від 11.10.2024) щодо відмови знищити (видалити, анулювати) присвоєний унікальний номер запису у реєстрі №745 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати Державну міграційну службу України знищити (видалити, анулювати) присвоєний унікальний номер запису у реєстрі №745 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що вона є матір`ю та законним представником неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , яка звернулась до Приморського відділу у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області, Головного управління ДМС України в Одеській області та Державної міграційної служби України з проханням щодо оформлення та видачі паспорта у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року її неповнолітній дитині ОСОБА_2 , у зв`язку з настанням 14-ти річчя. Приморський відділ у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області, Головне управління ДМС України в Одеській області та Державна міграційна служба України надали відповіді, з якими позивач не згодна. Позивач вважає, що відповідачі грубо порушують права її неповнолітньої дитини, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 05.12.2024 року було відкрито провадження по справі №420/37132/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.12.2024 року представником Головного управління ДМС України в Одеській області надано до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що 26.05.2022 року до Іванівського сектору ГУ ДМС України в Одеській області надійшла заява ОСОБА_1 про отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм для ОСОБА_2 . 31.05.2022 року ОСОБА_2 було документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм серії НОМЕР_1 , орган видачі 5131. Під час оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 дані стосовно ОСОБА_2 були внесені до Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) і було присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР (УНЗР). Крім того, інформація про ОСОБА_2 була отримана з її дозволу та дозволу її законного представника ОСОБА_1 і без порушень вимог Закону України «Про захист персональних даних» та є достовірною, тому відсутні підстави для визнання протиправними дій Головного управління ДМС України в Одеській області щодо збирання, обробки та внесення до ЄДДР персональних даних та присвоєння УНЗР №745 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.12.2024 року представником Державної міграційної служби Українинадано до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що 24.09.2024 року до Державної міграційної служби України надійшла заява ОСОБА_2 та її законного представника ОСОБА_1 щодо видалення унікального номеру запису в Єдиному державному демографічному реєстрі. Листом від 11.10.2024 року у межах строку визначеного Закону України «Про звернення громадян» відповідачем надано позивачам письмову відповідь з відповідними роз`ясненнями. У статті 9 Закону №1474-VIII визначені права осіб, персональні дані (інформація про особу) яких внесені до Єдиного державного демографічного реєстру. Вказаним Закономне передбачено підстави та право особи вимагати видалення будь-яких даних з вищевказаного реєстру та не передбачена можливість відкликання електронного підпису в паспортних документах. Враховуючи викладене, особа фактично має право на поновлення або виправлення інформації але ніяк не вилучення її. Крім того, інформація про ОСОБА_2 була отримана з її дозволу та дозволу її законного представника ОСОБА_1 і без порушень вимог Закону України «Про захист персональних даних» та є достовірною, тому підстави для видалення УНЗР відсутні.

21.01.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач стверджує, що всі дії були здійснені співробітниками міграційної служби закрито та не прозоро, порушено ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» за відсутності поінформованості, без роз`яснень та надання повної інформації щодо функціонування системи Єдиного державного демографічного реєстру, зокрема, що наслідком цього стане присвоєння номеру дитині - УНЗР, згода на внесення персональних, у т.ч. біометричних даних (на заяві-анкеті була відсутня будь-яка інформація щодо роз`яснення наслідків обробки персональних даних), не є дійсною, оскільки надана за відсутності поінформованості, у зв`язку з чим слід вважати, що персональна інформація (персональні дані) щодо моєї дитини зібрана з порушенням закону, про що заявлено відповідно позовну вимогу. Крім того, на підставі п.11 ч.2 ст.8 Закону України «Про захист персональних даних» позивач зазначає, що нею та її дитиною відкликано згоду на збір та обробку персональних даних при оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а тому будь-які відносини з органами міграційної служби з приводу ідентифікації, подальше документування за паспортом громадянина Україниу вигляді пластикової картки типу ID-1 не можуть бути законними, а присвоєнийперсональний номер - УНЗР, повинен бути знищений (видалений, анульований). Таким чином, відповідно до ч.3 ст.15 Закону України «Про захист персональних даних», персональний номер (УНЗР) підлягає знищенню (видаленню, анулюванню) в установленому законодавством порядку.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , є матір`ю та законним представником неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

У липні та вересні 2024 року позивач звернулась до Приморського відділу у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області, Головного управління ДМС України в Одеській області та Державної міграційної служби України із заявами про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ у вигляді книжечки без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) і без присвоєння унікального номера запису в ЄДДР (УНЗР) та знищення існуючого номеру УНЗР.

Листом Приморський відділ у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області у межах строку визначеного Закону України «Про звернення громадян» повідомив позивачам, що за відсутності відповідного рішення суду на сьогодні у нього відсутні правові підстави щодо оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року. Крім того зазначив, що ОСОБА_2 документувалась паспортом громадянина України за виїзд за кордон серії НОМЕР_1 від 31.05.2022 року, орган, що видав 5131 та присвоєно УНЗР №745.

Листом Головне управління ДМС України в Одеській області у межах строку визначеного Закону України «Про звернення громадян» повідомило позивачам, що згідно даних ЄIАС УМП на ОСОБА_2 31.05.2022 року оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , орган, що видав 5131 Іванівський сектор ГУДМС України в Одеській області, терміном дії до 31.05.2026 року. Крім того, статтею 9 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначені права осіб, персональні дані, яких внесені до Єдиного державного демографічного реєстру. Вказаним Законом не передбачено підстави та право особи вимагати видалення будь-яких даних з вищевказаного реєстру.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон № 5492-VI) суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Частиною 1 ст.4 Закону №5492-VI передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина. Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Згідно з ч.ч.2-3 ст.4 Закону № 5492-VI визначені цим Законом уповноважені суб`єкти для обліку даних ведуть відомчі інформаційні системи (далі - ВІС). Порядок ведення Реєстру та взаємодії між уповноваженими суб`єктами встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №5492-VI, внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Згідно із ч.1 ст.13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Одними із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зазначено паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон (підпункти «а», «б» пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №5492-VI).

Частиною 3 статті 13 Закону № 5492-VI, зокрема регламентовано, що паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон містять безконтактний електронний носій.

Згідно з ч.ч.1-2, 4-5 ст.14 Закону, форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Так, положеннями ст.21 Закону № 5492-VI встановлено, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Частиною 7 цієї статті, зокрема передбачено, що паспорт (ID-карта) містить унікальний номер запису в Реєстрі, відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи.

Відповідно до ч.4 ст.22 Закону, паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовляється у формі книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, та складається з м`якої обкладинки, 32 сторінок та сторінки даних.

Судом встановлено, що згідно даних ЄIАС УМП на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами Реєстру було оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 31.05.2022 року, термін дії до 31.05.2026 року, орган видачі 5131 (Іванівський сектор ГУ ДМС в Одеській області).

Крім того, на момент отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 була неповнолітньою особою, то її законні інтереси представляла мати - ОСОБА_1 , яка надала згоду на обробку персональних даних.

Відповідно до п.2 ч.7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою КМУ №152 від 07.05.2014 року

оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються: особі, яка не досягла 16-річного віку,особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників, у тому числі осіб, уповноважених відповідно до законодавства інших держав на представлення інтересів дитини щодо оформлення паспорта для виїзду за кордон.

Отже, оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснюється на підставі відповідної заяви - анкети законного представника, який діє в інтересах неповнолітньої дитини.

В даному випадку паспорт громадянина України для виїзду за кордон був оформлений та виданий на підставі заяви - анкети ОСОБА_1 , яка була законним представником неповнолітньої ОСОБА_2 .

Відповідно до п.9 ч.14 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою КМУ №152 від 07.05.2014 року до заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт для виїзду за кордон: відомості про отримання від цифрованих відбитків пальців рук (від цифровані відбитки пальців рук особи не отримуються до досягнення нею 12-річного віку та у разі, коли особа не може пересуватися самостійно у зв`язку із тривалим розладом здоров`я та потребує термінового лікування за кордоном, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку.

Станом на дату звернення позивача до Іванівського сектору ГУ ДМС України в Одеській області із заявою - анкетою про оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон 26.05.2022 року, позивачу виповнилось 13 років.

Отже, під час оформлення заяви - анкети у неповнолітньої ОСОБА_2 було отримано відцифровані відбитки пальців рук, що неможливо без отримання відповідної згоди особи.

Таким чином, позивач, звертаючись у минулому із оформленням паспорту громадянина України для виїзду за кордон (біометричного закордонного паспорту) вже надавала згоду на обробку персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, і унікальний номер запису в Реєстрі вже був сформовано.

Тобто, суд вказує на те, що УНЗР було ОСОБА_2 присвоєно за власним волевиявленням у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Так, УНЗР було присвоєно позивачу 31.05.2022 року у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон у 2022 році, відповідно до заяви-анкети №21365671 від 26.05.2022 року, термін дії до 31.05.2026 року, орган видачі 5131 (Іванівський сектор ГУ ДМС в Одеській області).

У липні та вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до органів міграційної служби із заявами, в яких просила оформити і видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року, оскільки вважає, що її дитина має законне право на отримання паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, а також просила знищити (видалити, анулювати) присвоєний унікальний номер запису у реєстрі№745, який був раніше присвоєний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стаття 8 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI, встановлює гарантії захисту і безпеки інформації Єдиного державного демографічного реєстру, що унеможливлює вчинення будь-яких незаконних дій з персональними даними осіб, інформація щодо яких внесена до Реєстру.

Взаємодія між уповноваженими суб`єктами щодо захисту інформації, яка вноситься та зберігається в Реєстрі та ВІС, забезпечується відповідно до законодавства.

Розпорядник Реєстру відповідно до закону здійснює заходи щодо захисту цілісності баз даних Реєстру, їх технологічного і програмного забезпечення, захисту інформації Реєстру від випадкового чи незаконного знищення, спотворення, втрати, несанкціонованого надання чи доступу.

Внесена до Реєстру інформація є конфіденційною. Нерозголошення конфіденційної інформації гарантується державою. Збирання, зберігання, використання та захист інформації, що міститься у Реєстрі, здійснюються відповідно до закону.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Крім того, при зверненні до органів міграційних служб із заявами, позивач не зазначала про наявність релігійних переконань і приналежність до окремої суспільної групи, що зумовлювало би необхідність у відмові від обробки персональних даних та видачі паспорта із безконтактним носієм інформації. Відображення таких обставин має місце лише у позовній заяві.

Суд зазначає, що у разі оформлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, позивач вправі відмовитись від внесення відцифрованих відбитків пальців рук, а тому обсяг внесення біометричних даних буде відповідати обсягу, які вже містяться у Реєстрі.

Згідно з ст.10 Закону № 5492-VI у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

Використання позивачем паспорта громадянина України для виїзду за кордон, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних та було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у його приватне та сімейне життя.

Подібний правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 08.06.2023 року у справі № 380/5977/21.

Позивач вказує на необхідність врахування при розгляді даної справи висновків, висловлених Великою Палою Верховного Суду при розгляді зразкової справи №806/3265/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 року у справі №233/2021/19 конкретизувала, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (п. 39).

Проаналізувавши правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм права у наведеній позивачем зразковій справі, у зіставленні з предметом спору, підставами і змістом позовних вимог та правовим регулюванням спірних правовідносин у цій справі на предмет їх подібності, суд зазначає, що правові висновки, викладені у вказаній позивачем справі, не можна визнавати аналогічними, позаяк правова позиція у вищеописаній справі Верховний Суд формував у контексті правовідносин та фактичних обставин справи, які за своїм змістом, обсягом та юридичною природою не є в повній мірі подібними до тих, які виникли у цій справі, а тому не можуть слугувати релевантними до застосування у цій справі.

Також, безпідставним є посилання на висновки, викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №806/3265/17 (зразкова справа), оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при їх прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання для особи, яка ніколи не зверталася за оформленням біометричних документів.

Крім того, Верховний суд у справі №160/1/21 (постанова від 21.12.2022 року) погодився із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для видачі особі паспорта громадянина України зразка 1994 року (книжечки), зокрема, у зв`язку із встановленням факту самостійного звернення такої особи у минулому із заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки.

У статті 9 Закону № 5492-VI визначені права осіб, персональні дані (інформація про особу) яких внесені до Єдиного державного демографічного реєстру.

Вказаним Законом не передбачено підстави та право особи вимагати видалення будь-яких даних з вищевказаного реєстру та не передбачена можливість відкликання електронного підпису в паспортних документах.

Враховуючи викладене, особа фактично має право на поновлення або виправлення інформації, але ніяк не вилучення її, в зв`язку з релігійними переконаннями.

Отже, інформація про ОСОБА_2 була отримана з її дозволу та дозволу її законного представника ОСОБА_1 і без порушень вимог Закону України «Про захист персональних даних» та є достовірною, а тому підстави для видалення УНЗР відсутні.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист персональних даних», підстави для обробки персональних даних є:

1) згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних;

2) дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень;

3) укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних;

4) захист життєво важливих інтересів суб`єкта персональних даних;

5) необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом;

6) необхідність захисту законних інтересів володільця персональних даних або третьої особи, якій передаються персональні дані, крім випадків, коли потреби захисту основоположних прав і свобод суб`єкта персональних даних у зв`язку з обробкою його даних переважають такі інтереси.

Таким чином, ДМС України та її територіальними органами здійснюється обробка персональних даних виключно для здійснення повноважень, а не за умови надання згоди на обробку персональних даних суб`єктом персональних даних.

В даному конкретному випадку питання щодо припинення правовідносин не стосується спірних правовідносин, оскільки наявний спеціальний закон, який регулює правовідносини, які склались між сторонами, а саме Закон №5492-VI, відповідно до якого, не передбачено підстав для вилучення інформації стосовно особи із Реєстру.

При цьому, законна і добровільна видача особі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та внесення інформації щодо неї до Реєстру жодним чином не суперечить нормам Конституції України, Закону №2297-VI, а позивач фактично має право на поновлення або виправлення інформації, але ніяк не вилучення її, в зв`язку з релігійними переконаннями.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що інформація про ОСОБА_2 була отримана з дозволу останньої та її законного представника і без порушень вимог Закону №2297-VI, як і Закону №5492-VI та є достовірною, підстави для видалення УНЗР, а також даних щодо ОСОБА_2 - відсутні.

Висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові за результатами розгляду справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) від 19 вересня 2018 року, які зазначаються в позовній заяві від 26.11.2024 року, не можуть бути застосовані при розгляді даної справи, оскільки підстави позову у зразковій справі не відповідають підставам позову даної адміністративної справи.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у своїй постанові від 21.08.2020 року по справі №260/99/19.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на небажанні надавати згоду на обробку персональних даних та присвоєння її дитині ОСОБА_2 . УНЗР, який однак вже був присвоєний. Покликання ОСОБА_1 лише на той факт, що вона є православною віруючою, а у зв`язку з релігійними переконаннями, є неприйнятним наявність у її дитини біометричного документа. Крім того, позивачка не надала суду доказів того, що оформлення ОСОБА_2 паспорта у формі ID-картки може спричинити шкоду її приватному та сімейному життю, а ОСОБА_1 саме як православній віруючій.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.139, 241-246,263,295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Державної міграційної служби України (вул..Володимирська,9, м.Київ, 01001), Головного управління ДМС України в Одеській області (вул.Преображенська,44, м.Одеса, 65014), Приморського відділу у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області (вул.Канатна,101-в, м.Одеса, 65039) про визнання протиправними дії Головного управління ДМС України в Одеській області щодо збирання, обробки та внесення до Єдиного державного демографічного реєстру персональних даних та присвоєння унікального номеру запису у реєстрі №745 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнання протиправними дії Приморського відділу у м.Одесі Головного управління ДМС України в Одеській області (відповіді №5115-1438/5115.1-24 від 10.07.2024, №5115-1664/5115.1-24 від 25.09.2024) щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати Головне управління ДМС України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати протиправними дії Державної міграційної служби України (відповідь №С-10325-24/6.1/6723-24 від 11.10.2024) щодо відмови знищити (видалити, анулювати) присвоєний унікальний номер запису у реєстрі №745 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати Державну міграційну службу України знищити (видалити, анулювати) присвоєний унікальний номер запису у реєстрі №745 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С.Єфіменко

.