Справа № 201/9851/24
Суддя: Наумова О. С.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/9851/24
Провадження № 2а/201/6/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Марениченка Сергія Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Стислий виклад позиції позивача

12.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Марениченка С.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначила, що поставною серії НОМЕР_1 від 03.08.2024 дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділення № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 на позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн по справі про адміністративне правопорушення за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб - поліції.

Відповідно до постанови 03.08.2024 об 11год.18 хв. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , здійснила виклик на лінію 102 та повідомила про вчинення проти неї домашнього насильства, якого насправді не було, чим вчинила завідомо хибний виклик поліції.

Позивачка вважає постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню. Пояснила що 03.08.2024 вона приїхала на територію земельної ділянки з кадастровим номером :03:026:0083, на якій розташований самочинно збудований будинок, що будувався нею і колишнім чоловіком ОСОБА_3 у період шлюбу. Підійшовши до паркану, побачила на подвір`ї ОСОБА_3 і попросила відчини їй хвіртку, впустити її до об`єкта права спільної сумісної власності - до будинку і не чинити перешкоди у проживанні. ОСОБА_3 її прохання проігнорував.

Усувати самостійно створені ОСОБА_3 перешкоди вона побоялася, оскільки напередодні 02.08.2024, усунувши самостійно перешкоди та потрапивши до будівлі, яка є правом спільної сумісної власності, їй ОСОБА_3 біля будинку були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців, опіків невідомою речовиною кон`юктиви та роговиці обох очей, опік гортані 1-2 ступеня, що підтверджується Консультативним висновком КП «Дніпровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова» ДОР» від 02.08.2024.

Побоюючись за власне здоров`я, вона зателефонувала на спеціальну лінію «102» і повідомила, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:026:0083, де розташований самочинно збудований будинок. Дана земельна ділянка межує з будинком АДРЕСА_1 , заїхати до даної будівлі можливо вулицею нижче. Повідомила оператору, що напередодні її колишній чоловік ОСОБА_3 вчиняв економічний, фізичний та психологічний злочин відносно мене, до поліції була подана заява, відібрані у неї покази та заповнена форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, але належні заходи щодо притягнення до відповідальності кривдника не були вжиті. У зв`язку з вищевикладеним, вона змушена звернутися повторно та просити органи поліції приїхати відібрати у неї заяву та виписати на кривдника ОСОБА_3 терміновий заборонний припис, яким заборонити ОСОБА_3 у будь-який спосіб у будь-якому місці контактувати з нею.

За її викликом приїхав патруль, який приїжджав на передодні 02.08.2024, працівники якого складали форму ризиків вчинення домашнього насильства і відбирали заяву про вчинення злочину економічного, фізичного, та психологічного фактору домашнього насильства. Співробітники патрульної поліції в черговий раз відібрали у неї заяву та заповнили форму оцінки ризику домашнього насильства.

У заяві вона просила виписати на кривдника ОСОБА_3 тимчасовий заборонний припис, яким заборонити контактувати з нею у будь-який спосіб у будь-якому місці. У своїх поясненнях зазначила про те, що її вимоги аргументовані тим, що ОСОБА_3 вже неодноразово спричиняє їй фізичне насильство та перешкоджає користуватися об`єктом права спільної сумісної власності. Все це вже відбувається не в перший раз, про що свідчать висновки судово-медичної експертизи та довідки з лікарень.

Оцінивши фактор ризику, співробітники патрульної поліції повідомили, що складання терміново заборонного припису не входить до їхніх повноважень у зв`язку з чим вони вимушені викликати додатково співробітників СОГ ВП №5.

Співробітники патрульної поліції, не дочекавшись СОГ ВП №5, залишили її біля паркану подвір`я одну та сказали дочекатися співробітників СОГ ВП №5.

Після того, як співробітники патрульної поліції залишили її одну, це було приблизно о 13 год. 45 хв., вона залишилася стояти біля паркану. У той момент ОСОБА_3 висунув руку з-за паркану і бризнув їй в обличчя невідомою хімічною речовиною невідомого походження, від якої у неї був нестерпний пекучий біль очей та пекло все тіло.

Про те що сталося вона повідомила оператору 102 і попросила зв`язатися з черговою частиною ВП № 5 і поквапити слідчо-оперативну групу ВП №5, які вже 5 годин не приїздили за викликом патрульної поліції.

Приблизно о 15 год. 20 хв. на місце події приїхала СОГ ВП № 5, до неї підійшов відповідач, повідомив, що вона здійснила хибний виклик на «102» та повідомила про злочин, якого не має, у зв`язку з чим він вимушений притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Вона повідомляла співробітникам СОГ ВП №5 про те, що ОСОБА_3 після від`їзду патрульної поліції спричинив їй тілесні ушкодження у черговий раз забризкав її обличчя та тіло невідомою хімічною речовиною.

Відповідач, повідомив, що він не бачить на ній жодних тілесних ушкоджень, а розбиратися з приводу вчинення незаконних дій ОСОБА_3 щодо умисного позбавлення її житла, майна, що набуте за період шлюбу, обмеження у праві користування та фіксування факту домашнього насильства як економічного, психологічного, фізичного характеру він не буде.

Позивачка просила відповідача з`ясувати всі обставини, надати бланк заяви для викладення всіх обставини, долучити відповідні письмові докази, але її прохання відповідачем було проігноровано. Крім того повідомлено, що у нього не має ані бланків заяв, ані бланків пояснень.

За викликом патрульної поліції разом з відповідачем прибув також слідчий Макаров і на її прохання він відібрав у неї заяву стосовно спричинених їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 про те, що останній забризкав її обличчя та тіло невідомою хімічною речовиною, події які відбувалися 03.08.2024 приблизно о 14 год. 00 хв. біля паркану самочинно збудованої будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :03:026:0083.

Під час складання адміністративного протоколу та постанови вона зазначала, що ніякого злочину не скоювала, хибних викликів на 102 не здійснювала, викликала поліцію з приводу домашнього насильства з боку ОСОБА_3 про скоєння останнім фізичного, психологічного насильства, яке має місце і при виїзді поліції 03.08.2024, що підтверджується довідками з «Міської клінічної лікарні №16» ДМР філії №3. Але це старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 взято до уваги не було і розбиратися із цими фактами він відмовився.

Про те, що позивачкою не здійснено 03.08.2024 хибного виклику на 102 підтверджують докази: форма оцінки ризиків домашнього насильства від 02.08.2024, заява прийнята патрульною поліцією від 03.08.2024, форма оцінки ризиків домашнього насильства від 03.08.2024, консультативний висновок КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР філії №3 від 03.08.2024, консультативний висновок КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР філії №3 від 03.08.2024 (повторне звернення), консультативний висновок КП «Дніпровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова» ДОР» від 02.08.2024 та відеоз`йомка подій від 03.08.2024.

Відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували мою вину у скоєнні правопорушення. Постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

На підставі викладеного, просила визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ГБВ № 872066 від 03.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Заяви, клопотання учасників справи.

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Рух справи.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 16.08.2024 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 32).

Ухвалю судді від 16.10.2024 здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 38).

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити (а.с. 58).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був неодноразово повідомлений за адресою місця служби.

12.11.2024 і 02.12.2024 від ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшли повідомлення про те, що згідно витягу з наказу № 83 в о/с ГУНП від 16.10.2024 на підставі рапорту дільничного офіцера поліції СП відділу поліції № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Марениченко Сергія Валерійовича, останній знаходиться у відпустці відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки» - відпустка без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) для догляду за дитиною до досягнення нею віку 3-х років. Повістку вручити не виявилося можливим (а.с. 40 -41, 47-48).

Відповідно до ч. 9 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено посадовій чи службовій особі, яка є учасником судового процесу, якщо її доставлено за адресою місця служби цієї особи в порядку, встановленому частиною восьмою цієї статті. Згідно із ч. 8 цієї статті вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін за наявними матеріалами справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Мотивувальна частина

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Поставною серії ГБВ № 872066 від 03.08.2024 дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн по справі про адміністративне правопорушення за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб - поліції.

Відповідно до постанови 03.08.2024 об 11 год. 18 хв. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , здійснила виклик на лінію 102 та повідомила про вчинення проти неї домашнього насильства, якого насправді не було, чим вчинила завідомо хибний виклик поліції (а.с. 4).

У матеріалах справи міститься форма оцінки ризиків домашнього насильства від 02.08.2024 стосовно ОСОБА_1 , заява ОСОБА_1 прийнята капралом поліції Ващенком А.В. від 03.08.2024 про вжиття заходів щодо колишнього чоловіка, який перешкоджає у доступі до спільної сумісної власності, форма оцінки ризиків домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 від 03.08.2024, протокол прийняття слідчим ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Макаренком В.І. заяви від ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення від 03.08.2024, складена о 15 год. 33 хв., у якій заявниця, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, повідомила, що за адресою: АДРЕСА_1 , коли вона приїхала, то ОСОБА_3 розпилив у неї газовий (перцевий) балончик приблизно о 14 год. 00 хв. (а.с. 7-10).

Також надано консультативний висновок КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР філії №3 від 02.08.2024, з якого видно, що ОСОБА_1 зверталася за медичною допомогою. 02.08.2024 приблизно о 20 год. 00 хв. колишній чоловік забризкав невідомою речовиною осі, зафіксовано подразнення, набряк (а.с. 11).

Надано консультативний висновок КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР філії №3 від 03.08.2024, з якого видно, що ОСОБА_1 зверталася повторно за медичною допомогою, з її слів, її колишній чоловік повторно забризкав очі з балончика, зафіксовано хімічні опіки кон`юктиви та роговиці обох очей (а.с. 12).

Консультативним висновком КП «Дніпровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова» ДОР» від 02.08.2024 зафіксовано опік задньої стінки глотки 1-2 ступеня (а.с. 13).

Також позивачкою наданий відеозапис спілкування із працівниками поліції під час складання протоколу 03.08.2024, з якого видно, що позивачка пояснювала із приводу чого вона викликала поліцію за фактом перешкоджання у доступі до будинку (а.с. 22).

Позивачка оскаржує дії відповідача та постанову, оскілки вважає, що вона прийнята і складена із порушенням вимог КУпАП.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Пунктом 7 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП передбачено, які справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції. До таких справ віднесено, зокрема, справи про правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 3 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до Положення про Національну поліцію, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 28.10.2015 № 877 Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Структура центрального органу управління та територіальних органів Національної поліції, кошторис Національної поліції затверджуються Головою Національної поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.

Пунктом 14 вказаного Положення передбачено, що Національна поліція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

В свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» були утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, зокрема, і ДПП як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області на час складання постанови було територіальним підрозділом ГУНП, який реалізує надані йому повноваження в області, виконує публічно-владні управлінські функції, у тому числі у спірних правовідносинах відносно позивача.

Наказом Національної поліції України від 05.08.2024 № 840 реорганізовано Дніпровське районне управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, затверджений штат Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Шевченка, 7, м. Дніпро), до якого увійшло Відділ поліції № 2 (м.Дніпро) Соборний.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 183 КУпАП передбачено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліції, медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Як видно з матеріалів справи, позивачка категорично заперечує вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

На підтвердження причин виклику поліції надала ряд доказів, з яких видно , що виклик поліції 03.08.2024 був здійснено підставно.

При цьому, суд не уповноважений надавати оцінку факту вчинення будь-якого правопорушення і будь-ким, оскільки це відноситься до виключної компетенції органу поліції.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Суд наголошує на тому, що постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначає, що в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відтак, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, належить тлумачити на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 08.07.2020р. в справі №463/1352/16-а.

З огляду на викладене, суд зазначає, що факт вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, є недоведеним.

Враховуючи, що відповідачем не надано достовірних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд доходить висновку про невиконання відповідачем обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений ст. 77 КАС України.

Відносно вимоги визнати дії уповноваженої особи при винесенні оскаржуваної постанови щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності протиправними, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, ґрунтуючись на правових висновках Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених в постанові від 07.02.2019 року у справі № 640/6550/15-а та в постанові 10.05.2018 року у справі № 760/9462/16-а, суд дійшов висновку, що визнання протиправними дій інспектора щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, що є процесуальною діяльністю суб`єкта владних повноважень, спрямованою на фіксацію адміністративного правопорушення, є предметом оцінки суду при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, що не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Крім того, позивач зі скаргою на дії інспектора не зверталася, службова перевірка наявності в діях інспектора ознак протиправної поведінки не проводилася та відповідно до вимог ст. 222 КУпАП відповідач має право розглядати справи про адміністративні порушення і накладати адміністративні стягнення, безпосередньо за ст. 183 КУпАП, тобто останній діяв в межах своїх повноважень.

Повноваження адміністративного суду, розглядаючи справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України, диспозиція якої не передбачає визнання дій протиправними чи незаконними при розгляді зазначених справ.

З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивачки достатнім способом буде скасування постанови про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 286 КАС України, а не визнання протиправними дії відповідача по складанню оскаржуваної постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, і, відповідно, необхідність їх задоволення в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачкою під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 31).

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-82, 241-244, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Марениченка Сергія Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ГБВ № 872066 від 03 серпня 2024 дільничного офіцера поліції сектору превенції Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Марениченка Сергія Валерійовича, винесену по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн - скасувати.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Поний текст рішення виготовлений 14 лютого 2025 року.

Суддя О.С. Наумова