Справа № 240/8702/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/8702/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2024.

В обґрунтування позову зазначає, що з жовтня 2023 до січня 2024 року їй була призначена і виплачувалася пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак, листом від 05.04.2024 відповідачем повідомлено про відмову у призначенні пенсії та припинено її виплату. Причиною відмови стало те, що за поданими нею документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку, оскільки з періодів проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення вилучено періоди навчання у Житомирському державному педагогічному інституті ім. І.Франка, а також згідно описової частини рішення Коростенського міськрайонного суду від 10.05.2005 №2-2350/05 встановлено, що з 1987 року по липень 1992 року вона проживала у студентському гуртожитку в період навчання, а місце навчання розташоване на території, що не належить до зони радіоактивного забруднення. Позивач не погоджується з даними твердженнями відповідача і вважає, що ним безпідставно вилучено спірні періоди її проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки вони підтверджуються довідками Коростенської міської ради №1155 від 24.05.2022 та №473 від 09.02.2024 про періоди проживання без реєстрації у зоні гарантованого добровільного відселення; посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії серії НОМЕР_1 ; фактом народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Коростені її дочки, ОСОБА_2 , яка також має посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи .

Ухвалою суду від 10.05.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.06.2024 прийнято справу до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На адресу суду 11.07.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку мають особи, які потерпіли внаслідок аварії на ЧАЕС та які працювали або проживали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше ніж 3 роки. При цьому, для визначення права на знижку пенсійного віку позивач надала довідку від 07.09.2022 № 2315, видану відділом реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради (далі Довідка), в якій зазначено що ОСОБА_1 постійно проживала та була зареєстрована з 18.04.1985 по 28.05.1997, з 28.05.1997 по по 01.03.2000, з 01.03.2000 по 15.08.2000, з 15.08.2000 по 05.11.2003, з 05.11 2003 по 01.12.2021 в зоні гарантованого добровільного відселення в м.Коростень Житомирської області. Згідно матеріалів електронної пенсійної справи, у ОСОБА_1 наявний диплом НОМЕР_2 , виданий Житомирським державним педагогічним інститутом І.Франка, який підтверджує її період навчання з 01.09.1987 по 28.06.1992. Крім того, згідно описової частини рішення Коростенського міськрайонного суду від 10.05.2005 у справі № 2-2350/05 ОСОБА_1 у 1987 році вступила до Житомирського педагогічного інституту і навчалася в інституті по липень 1992 року та проживала в студентському гуртожитку в період навчання. В результаті перевірки поданих ОСОБА_1 для визначення права на знижку пенсійного віку документів, виникла необхідність підтвердження достовірності видачі довідки. Згідно акту від 28.11.2023 № 0600-1004-1/5811 про результати перевірки достовірності даних, зазначених у довідці від 07.09.2022 № 2315, встановлено розбіжності у довідці про проживання від 07.09.2022 №2315 із первинними документами, рекомендовано посадовим особам відкликати довідку від 07.09.2022 № 2315 та видати нову довідку ОСОБА_1 , яка відповідає первинним документам. Відповідно до довідки від 09.01.2024 № 72, виданої відділом реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Коростенської міської ради, період проживання з 18.04.1985 по 28.05.1997 вилучено. Вважає, що дії Управління є правомірними та вмотивованими, а позов - необґрунтованим, тому підлягає залишенню без задоволення

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області) із заявою від 04.03.2023 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку. З жовтня 2023 до січня 2024 року їй була призначена і виплачувалася пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 01.03.2024 №92 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з не підтвердженням факту її постійного проживання постійного проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення за умови станом на 01.01.1993 - не менше трьох років.

Виплату пенсїї припинено.

Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною 1 статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 5 частини 2 статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_3 від 03.09.1985, позивач в період з 22.08.1987 по 30.06.1992 навчалася в Житомирському державному педагогічному інституті ім. І.Франка.

Не є спірною та обставина, що зазначений навчальний заклад розташований у місті Житомир, а вказаний населений пункт не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Також позивач не заперечує, що описовою частиною рішення Коростенського міськрайонного суду від 10.05.2005 у справі № 2-2350/05 встановлено, що ОСОБА_1 у 1987 році вступила до Житомирського педагогічного інституту і навчалася в інституті по липень 1992 року та проживала в студентському гуртожитку в період навчання.

При цьому суд наголошує, що законодавець пов`язує виникнення права на зниження пенсійного віку для призначення пенсії за віком із фактом саме фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку із постійним (а не з періодичним) проживанням в такій місцевості з огляду на тривалий вплив радіації на організм людини. Постійне місце навчання на денній формі нерозривно пов`язане з постійним місцем проживанням особи.

Висновками акту ГУ ПФУ в Житомирській області від 28.11.2023 №0600-1004-1/5811 за результатами перевірки достовірності (обгрунтованості) даних, зазначених у довідці від 07.09.2022 №2315 із первинними документами, встановлено розбіжності та зазначено, що посадовим особам необхідно вжити заходи щодо усунення розбіжностей, виявлених в ході перевірки, а саме: 1) відкликати довідку від 07.09.2022 №2315, видану ОСОБА_1 ; 2) надати ОСОБА_1 для обчислення пенсії нову довідку, яка відповідає показникам первинних документів.

У запереченнях Коростенської міської ради до акту перевірки від 28.11.2023 №0600-1004-1/5811 зазначено, що ОСОБА_1 буде надано довідку про період проживання зі змінами по першому періоду реєстрації по АДРЕСА_1 з 18.04.1985 по дата зняття з реєстрації, так як такі відомості відсутні у паспорті, інші періоди без змін.

Разом з тим, позивач наголошує, що підтвердженням її статусу громадянина, постраждалого від Чорнобильської катастрофи, є посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.08.2022, видане Житомирською облдержадміністрацією (замість НОМЕР_4 ).

Суд погоджується, що наявність у позивачки вказаного посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) дає їй право на користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, в тому числі й на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, проте матеріали справи не містять достатніх, належних, допустимих доказів, які б вказували на наявність підстав для зниження позивачці віку та призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Суд зауважує, що на виконання положень Закону № 1058-ІV постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Абзацом 2 підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. Для потерпілих від Чорнобильської катастрофи такими документами є:

документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності).

Таким чином, підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні радіаційного забруднення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 29 січня 2020 року у справі № 572/245/17 та від 17 червня 2020 року у справі № 572/456/17.

Крім того, у постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 556/1172/17, від 11 березня 2024 року у справі № 500/2422/23, від 19 вересня 2024 року у справі № 460/23707/22, від 02 жовтня 2024 року у справі № 500/551/23 Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

На підставі викладеного, враховуючи наведені висновки та встановлений абзацом 2 підпункту 7 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 перелік документів, що подається особою для призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку, суд зауважує, що наявність посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи не є безумовною і єдиною підставою для призначення пенсії на підставі положень абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII.

Вагомим у цьому випадку є встановлений факт фізичного перебування особи на території радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або роботою на цій території. Як зазначалося вище, у спірний період позивач навчалася на денній формі у Житомирському державному педагогічному інституті ім. І.Франка та проживала в студентському гуртожитку, що встановлено відповідними доказами.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2024 у справі №460/19947/23 зазначив, що оскільки військова служба та навчання зазвичай є тривалими періодами, протягом яких особа постійно перебуває (проживає) в певному місці, такі періоди можуть бути прирівняні до постійного проживання або роботи в зоні радіаційного забруднення і враховані під час призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку лише за умови, що останні безпосередньо проходили в забрудненій зоні і зазначене буде підтверджено відповідними документами, які однозначно вказують на місцезнаходження позивача у радіоактивній зоні протягом відповідного періоду (довідка з гуртожитку навчального закладу, в якому проживав позивач під час навчання; військовий квиток, довідка з військової частини про її місце дислокації або інші документи, з яких вбачається інформація про місце розташування військової частини).

Верховний Суд у постанові від 17 червня 2020 року справі №572/456/17, виходячи з того, що підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні радіоактивного забруднення, наголосив, що під час розгляду справи щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ потрібно перевірити, чи постійно проживав або постійно працював позивач у зоні гарантованого добровільного відселення.

Виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом саме фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення, зокрема, у зв`язку із постійним проживанням в такій місцевості, з огляду на тривалий вплив радіації на організм людини. Проте позивач не надала достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження факту її постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення у період з 22.08.1987 по 30.06.1992.

Враховуючи вищевикладене та надавши правову оцінку поданим доказам, суд приходить до висновку про правомірність рішення ГУ ПФУ Житомирській області від 01.03.2024 №92 про відмову у призначенні пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку, оскільки з наданих суду доказів не підтверджено, що позивач проживала або відпрацювала в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3 років

Положеннями частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийнято, у тому числі, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно і розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача повністю спростовуються поясненнями та доказами, наданими відповідачем.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

17.02.25