Справа № 334/7888/24
Суддя: Козлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.01.2025
Справа № 334/7888/24
Провадження № 2-а/334/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Франчук Н.С., представника позивача Грекова Д.В., представників відповідача Голуб В.В., Попова С.О.

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Східного офісу Держаудитслужби про скасування постанови про накладання адмінінстративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Грекова Д.В. звернулася в суд з позовом до Східного офісу ДержаудитслужбиУкраїни, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Східного офісу Держаудитслужби Українипро накладення адміністративного стягнення №08/0025пн/2024пн від 17 вересня 2024 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 26.09.2024 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та визначенням дати судового засідання.

Позовна заява мотивована тим, що 17 вересня 2024 року заступником начальника - начальником відділу Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області Мамоновою А.А. відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладання адміністративного стягнення № 08/0025пн/2024 від 17 вересня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у порушенні законодавства про закупівлі та накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Відповідно до вказаної оскаржуваної постанови, дослідженням тендерної документації при закупівлях, проведених замовником протягом березня 2023 року - квітня 2024 року за процедурами відкритих торгів з особливостями, встановлено окремі факти встановлення дискримінаційних вимог, що є порушенням п.11.29 Особлнвостей №1178 та є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП.

Вказана оскаржувана постанова, на думку представника позивача складена з порушенням норм права та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Так, при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача наявні ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. При цьому, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Складений протокол та постанова № 08/0025пн/2024, а також матеріали ревізійної перевірки дотримання законодавства про закупівлю не містять належних доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164-14 КУпАП, а саме: порушення законодавства про публічні закупівлі в частині складання тендерної документації.

У судовому засіданні, представник позивача пояснив суду, що 17.09.2024 року при розгляді вказаної справи ОСОБА_1 було подано обґрунтоване клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, а також закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

Однак, даному клопотанню не було надано жодної правової оцінки. Фактично, вказане клопотання органом державного фінансового контролю було залишено без розгляду.

Мотивуючи підстави для звернення до суду з відповіджним позовом, представник позивача у судовому засіданні доводив, по-перше: щодо відсутньостіподії та складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.п.1, 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі», Замовник установлює один або декілька з таких кваліфікаційних критеріїв: 1) наявність в учасника процедури закупівлі обладнання, матеріально-технічної бази та технологій; 2) наявність в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід; 3) наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів); 4) наявність фінансової спроможності, яка підтверджується фінансовою звітністю.

Відповідно до п. 29 Особливостей, у разі проведення відкритих торгів згідно з цими особливостями для закупівлі твердого палива, бензину, дизельного пального, природного газу, газу скрапленого для автомобільного транспорту, газу скрапленого для комунально-побутового споживання та промислових цілей, електричної енергії положення пунктів 1 і 2 частини другої статті 16 Закону замовником не застосовуються.

Таким чином, на переконання представника позивача, доводи органу державного фінансового контролю про порушення п. 29 Особливостей є безпідставними, помилковими та необгрунтованими.

Крім того, представник позивача зазаначав, що у двох закупівлях (UA-2023-09-20-001450-а та UA- 2023-09-28-005764-а), які також були охоплені перевіркою органу державного фінансового контролю, в яких також інкримінується порушення, мало місце оскарження учасниками до комісії антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення у сфері публічних закупівель.

Відповідно до вказаного рішення, Комісія Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення у сфері публічних закупівель зазначила, що Додаток 2 містить технічну специфікацію. Тобто, саме технічну специфікацію, а не кваліфікаційні критерії, визначені п.п.1, 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі», як помилково вважає орган державного фінансового контролю.

Комісія також зауважила, що скаржником не доведено та документально не підтверджено необхідність внесення змін до тендерної документації замовника та не надано документального підтвердження, яким чином наведені умови порушують права та законні інтереси учасників.

Тобто, комісія антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення у сфері публічних закупівель не знайшла жодних порушень замовником норм Закону України «Про публічні закупівлі» та Особливостей.

Аналогічних висновків також дійшла Комісія Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення у сфері публічних закупівель в іншому рішенні у справі № 16274-р/пк-пз від 11.10.2023 року, де також в задоволенні скарги було відмовлено.

Також, представник позивача вважає, що у даному випадку взагалі відсутня адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164-14 КУпАП, оскільки, за вказаною статтею встановлюється відповідальність за: порушення порядку визначення предмета закупівлі; несвоєчасне надання або ненадання замовником роз`яснень щодо змісту тендерної документації; тендерна документація складена не у відповідності із вимогами закону; розмір забезпечення тендерної пропозиції, встановлений у тендерній документації, перевищує межі, визначені законом; неоприлюднення або порушення строків оприлюднення інформації про закупівлі; неоприлюднення або порушення порядку оприлюднення інформації про закупівлі, що здійснюються відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусноїхвороби (СOVID-19); ненадання інформації, документів у випадках, передбачених законом; порушення строків розгляду тендерної пропозиції. Вказаний перелік є вичерпним.

Тобто, вказана норма КУпАП взагалі не встановлює відповідальності за застосування замовником п.п. 1 і 2 частини другої статті 16 Закону у разі проведення відкритих торгів для закупівлі палива, якщо таке застосування мало би місце бути, оскільки в даному випадку такого застосування не відбулося як зазначалося вище.

При цьому, профільний Закон України «Про публічні закупівлі» не містить жодних застережень в частині не застосування положень пунктів 1 і 2 частини другої статті 16 Закону у разі проведення відкритих торгів для закупівлі палива.

Диспозиція ч. 1 ст. 164-14 КУпАП встановлює відповідальність за порушення Закону України «Про публічні закупівлі», відповідальність за порушення законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), однак не встановлює відповідальності за порушення законодавчих актів здійснення публічних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану в Україні.

Тобто, законодавець не встановив відповідальності за порушення нормативно-правових актів при проведенні публічних закупівель в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, а в самому профільному Законі немає жодних застережень в частині обмеження Замовника в застосуванні положень пунктів 1 і 2 частини другої статті 16 Закону в разі проведення відкритих торгів для закупівлі палива.

Таким чином, ч.1 ст. 164-14 КУпАП не встановлює адміністративної відповідальності за застосування Замовником п.п. 1 і 2 частини другої статті 16 Закону в разі проведення відкритих торгів для закупівлі палива.

Крім того, представник позивача, зауважив, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частинами третьою - шостою статті 164-14 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, за приписами ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення.

Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень. КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльнісз`ь, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Частина 1 статті 164-14 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення порядку визначення предмета закупівлі; несвоєчасне надання або ненадання замовником роз`яснень щодо змісту тендерної документації; тендерна документація складена не у відповідності із вимогами закону; розмір забезпечення тендерної пропозиці`ї, встановлений у тендерній документації, перевищує межі, визначені законом; неоприлюднення або порушення строків оприлюднення інформації про закупівлі; неоприлюднення або порушення порядку оприлюднення інформації про закупівлі, що здійснюються відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19); ненадання інформації, документів у випадках, передбачених законом; порушення строків розгляду тендерної пропозиції.

Аналізуючи склад адмінінстративного правопорушення, а саме застосування замовником пунктів 1 і 2 частини другої статті 16 Закону при проведення відкритих торгів для закупівлі палива, таке правопорушення не може вважатися триваючим, у розумінні наведених правових норм та позиції Верховного Суду.

Законодавець встановив чіткі часові рамки, які повинні дотримуватися субєктом вказаного правопорушення при виконанні сво`їх обов`язків і порушення цих часових обмежень тягне за собою відповідальність з моменту вчинення або невчинення відповідних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відтак, термін правопорушення щодо застосування замовником пунктів 1 і 2 частини другої статті 16 Закону при проведення відкритих торгів для закупівлі палива, на думку представника позивача необхідно обчислювати з моменту такого застосування в тендерній документації, тобто з моменту оприлюднення оголошення про проведення процедури закупівлі. Саме в цей момент замовником оприлюднюються всі вимоги та безпосередньо тендерна документація.

Остання закупівля, була оприлюднена замовником в електронній системі закупівель 29 травня 2024 року (UA-2024- 05-29-009459-а). Безпосередньо сам орган державного контролю інкримінуючи ці обставини як порушення, зазначає, що останнє застосування пунктів 1 і 2 частини другої статті 16 Закону відбулося в травні 2024 року.

Таким чином, враховуючи, що адміністративне стягнення на позивача може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, застосування його відбулося органом державного фінансового контролю 17 вересня 2024 року, тобто поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Представник позивача, просив суд врахувати його пояснення при ухваленні рішення, взяти до уваги письмові докази в обгрунтування позовних вимог та скасувати постанову Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про накладення адміністративного стягнення № 08/0025пн/2024 від 17 вересня 2024 року у вигляді накладання штрафу в розмірі 1700 грн. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП - скасувати. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст.164-14 КУпАП - закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь ОСОБА_1 (РНОКПП; НОМЕР_1 ), сплачений судовий збір.

21.10.2024 року до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення Відповідачем було долучено відзив на позовну заяву разом з додатком в обгрунтуванням своїх заперечень щодо позовної заяви ОСОБА_1 .

З наданого відзиву вбчається, що уповноваженими особами Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області при проведенні ревізії було повністю виконані вимоги законодавства, щодо оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення.

Притягнення до адміністративної відповідальності особи, що вчинила адміністративне правопорушення, і накладення адміністративного стягнення у порядку і відповідно до процедури, встановленої законом, не порушує ні прав, ні свобод, ні охоронюваних законом інтересів позивача. Натомість, бажання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, не бути притягненою до адміністративної відповідальності та уникнути адміністративного стягнення не є охоронюваним законом інтересом, якщо притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення відбулося відповідно до вимог і порядку, що встановлений чинним законодавством України. Відтак, зважаючи на вищевикладене, просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки, предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до частини першої статгі 2 Закону України „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 №2939 (далі - Закон №2939), головним завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевого бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини другої вказаної норми, державний фінансовий контроль забезпечується органом, державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівель.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірки закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 2939 передбачено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до положень ст. 234-1 КУпАП, органи державного фінансового контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства з фінансових питань. Від імені органів державного фінансового контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, його заступники, а також інші уповноважен керівником посадові особи цього органу.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідно п. 3.3.2.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на II квартал 2024 року, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради за період з 01.01.2021 по 30.04.2024. Акт ревізії від 14.08.2024 № 040804-20/15 підписано посадовими особами підприємства із запереченнями, висновок на які надано 11.09.2023

11 вересня 2024 року головним державним аудитором відділу контролю у соціальній галузі та сфері культури управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області ШадуроюАнноіо Вікторівною складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164- 14 КУпАП, відносно ТкачєнкоКаріпи Сергіївни, яка є уповноваженою особою за організацію та проведення усіх процедур публічних закупівль, товарів, робіт та послуг.

Листом управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 11.09.2024 року, позивача ОСОБА_1 було запрошено на 17.09.2024 на розгляд справи про адміністративне правопорушення. Лист - запрошення врученоТкаченко К.С. під особистий підпис 11.09.2024.

Заступник начальника - начальник відділу управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області Мамонова Алла Анатоліївна при розгляді справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які брали участь у розгляді справи ОСОБА_1 , адвоката Грекова Дмитра Валерійовича, головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Попову Світлану Олександрівну, головного державного аудитора відділу контролю у соціальній галузі та сфері культури ШадуруАину Вікторівну, діяла за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, матеріалів адміністративної справи, пояснень, клопотань та матеріалів ревізії та додатків до них, керуючись нормами законодавства і правосвідомістю, винесла постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.09.2024 № 08/0025пр/2024 у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

Постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.09.2024 № 08/0025пр/2024 вручено ОСОБА_1 під особистий підпис 17.09.2024.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення. Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 164-14 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про закупівлі: порушення порядку визначення предмета закупівлі; несвоєчасне надання або ненадання замовником роз`яснень щодо змісту тендерної документації; тендерна документація складена не у відповідності із вимогами закону; розмір забезпечення тендерної пропозиції, встановлений у тендерній документації, перевищує межі, визначені законом; неоприлюднення або порушення строків оприлюднення інформації про закупівлі; неоприлюднення або порушення порядку оприлюднення інформації про закупівлі, що здійснюються відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)"; ненадання інформації, документів у випадках, передбачених законом; порушення строків розгляду тендерної пропозиції.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-14 КУпАП, характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Правопорушення, за наявними в матеріалах адміністративної справи доказами допущеного порушення та поясненнями позивача, характеризується наявністю вини у формі необережності, що проявляється у виді протиправної недбалості.

Судом встановлено, що з 19.10.2022 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Отже, з 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням цих Особливостей.

Дані Особливості містять низку положень, які направлені па оперативне та швидке, ефективне та гнучке забезпечення потреб замовників в умовах воєнного стану шляхом проведення закупівель в прозорий та конкурентний спосіб із використанням механізмів та інструментів закупівель, реалізованих в електронній системі закупівель.

Так, тендерна документація до закупівлі по предмету код ДК 021:2015 - 09130000-9 «Нафта і дистилятори» ((09134200-9 Дизельне паливо) (Дизельне паливо (скретч-картки або еквівалент)), яка оприлюднена Замовником - Комунальним некомерційним підприємством Теріторіальне медичнеоб`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медецини катастроф», в особі Ткаченко К.С., в електронній системі закупівель за ідентифікатором UA-2023-04-21-005314-а, в п.2 розділу «Організаційні вимоги» Додатку 2 «Технічна специфікація» до тендерної документації замовника, встановлено наступні вимоги: Учасники повинні забезпечити заправку автомобільного транспорту Замовника на АЗС. На підтвердження вищезазначеного, Учасники надають інформаційну довідку за встановленою формою.

Учасник у довідці зазначає чи є перераховане .майно власним, чи знаходиться у користуванні на підставі зазначених в довідці умов.

АЗС учасника, або партнерські АЗС повинні бути розташовані таким чином, щоб відстань від кожної підстанції швидкої медичної допомоги Замовника у місті Запоріжжі була не більш 2км (по міським автомобільним дорогам) від АЗС.

Крім цього, учасник повинен мати власні, або партнерські АЗС у наступних містах Запорізької області: м. Вільнянськ, м. Новомиколаївка та м. Покровське Дніпропетровської області.

У разі використання орендованої (партнерської) матеріально-технічної бази - надати копію договору оренди (чи іншого договору). В договорах повинні бути зазначені АЗС, які зазначені у довідці у відповідності до даного додатку.

Крім цього, учасник повинен підтвердити відстань до АЗС наданням скріншоту (знімку екрану) з сайту: https://www.google.com.ua/maps, на якому мас бути прокладений маршрут від АЗС до відповідної дільниці замовника, згідно документації, вказана відстань у кіломсірах (по кожній АЗС окремий скріншот).

Пунктом 29 Особливостей №1178 передбачено, що у разі проведення відкритих торгів, згідно з цими особливостями для закупівлі твердого палива, бензину, дизельного пального, природного газу, газу скрапленого для автомобільного транспорту, газу скрапленого для комунально-побутового споживання та промислових цілей, електричної енергії, положення пунктів 1 і 2 частини другої статті 16 Закону замовником не застосовуються.

У вказаних ч.1 та 2 ч.2 ст. 16 Закону №922 передбачається встановлення замовником кваліфікаційних критеріїв до учасників, а саме: 1) наявність в учасника процедури закупівлі обладнання, матеріально-технічної бази та технологій; 2) наявність в учасника процедури закупівлі працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід.

Отже, враховуючи вказані законодавчі норми, включення до тендерної документаціїї вимог про наявність власних, партнерський чи орендованих АЗС та надання документів, які це підтверджують є порушенням п.29 Особливостей №1178.

Крім того, встановлення в тендерній документаціїї вимоги щодо обов`язковості розташування АЗС учасника, або партнерські АЗС таким чином, щоб відстань від кожної підстанції швидкої медичної допомоги замовника у місті Запоріжжі була не більш 2км від АЗС, звужує коло учасників та відповідно обмежує конкуренцію.

Отже, встановлення замовником в тендерній документації такої вимоги, без врахування ч. 4 ст. 5, ч. 4 ст. 22 Закону № 922, якими передбачена недискримінація учасників та заборона включення до тендерної документації вимог, які обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників, не відповідає принципам закупівель, встановленим п.4 ч. 1 ст. 5 Закону № 922, зокрема недискримінації учасників.

Вищезазначена позиція підтверджена рекомендаціями АМКУ №17-рк від 09.04.2020, а також рішеннями постійно діючої адміністративної колегіїАнтимоиопояьноґо комітету України від 25.01.2019 Л`Ь 807, від 21.10.2019 № 15085 з розгляду аналогічних питань.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 , яка є уповноваженою особою за організацію та проведення усіх процедур публічних закупівль, товарів, робіт та послуг, порушила вимоги законодавства при складанні тендерної документації, що є складом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 статті ст. 164-14 КУпАП, як порушення законодавства про публічні закупівлі в частині складання тендерної документації не у відповідності із вимогами закону.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказом допущеного позивачем вказаного порушення є висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, а також сам факт надання позивачкою відповідних пояснень.

Таким чином, відповідачем було дотримано всі вимоги законодавства при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.09.2024 року № 08/0025пр/2024.

Слід зазначити, що відповідно до частини першої ст. 164-14 КУпАП, зокрема, якщо тендерна документація складена не у відповідності із вимогами закону, це тягне за собою накладення штрафу на службових (посадових), уповноважених осіб замовника у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, фактом вчинення правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, є сам факт складення тендерної документації не у відповідності із вимогами Закону, а не факт неусунення виявленого порушення.

Закон України «Про публічні закупівлі» установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про публічні закупівлі» за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання цього Закону, уповноважені особи, службові (посадові) особи замовників, службові (посадові) особи та члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (обслуговуючого банку), несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно із п.12 ч.1 ст.10 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює в електронній системі закупівель у порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: звіт про виконання договору про закупівлю - протягом 20 робочих днів з дня виконання сторонами договору про закупівлю або закінчення строку дії договору про закупівлю, за умови його виконання сторонами, або його розірвання.

Приписами ч. 2 ст. 19 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що звіт про результати проведення закупівлі автоматично формується електронною системою закупівель та оприлюднюється протягом одного дня після оприлюднення замовником договору про закупівлю в електронній системі закупівель або відміни тендеру/спрощеної закупівлі, або визнання тендеру таким, що не відбувся.

Процедура розміщення інформації про публічні закупівлі, яка оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу у складі електронної системи закупівель, подання інформації, документів, звернень та скарг, одержання повідомлень через електронну систему закупівель передбачена Порядком розміщення інформації про публічні закупівлі, затвердженим наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.06.2020 №1082.

Статтею 5 ЗУ «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі» (далі Закону), проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Відтак, саме Закон в частині проведення такого виду контролю як моніторинг закупівлі є спеціальним нормативним актом по відношенню до Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» і регламентує порядок та завдання органів державного фінансового контролю в цій сфері правовідносин. Одночасно пунктом 3 ч. 1 ст. 8 даного Закону та підпунктом 7 пункту 4 Положення про Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби України від 02.06.2016 № 23, Східний офіс вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення довідповідальності винних осіб.

Поняття моніторингу процедури закупівлі як виду контролю визначено в частині першій статті 1 Закону, зокрема, моніторинг процедури закупівлі це аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

Закон України «Про публічні закупівлі» установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Протягом строку проведення моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю, відповідальна за проведення моніторингу процедури закупівель, має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення (інформацію, документи) щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийнятих рішень та/або вчинених дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу процедури закупівлі, повинен надати відповідні пояснення (інформацію, документи) через електронну систему закупівель.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу, уповноважені посадові особи органів державного фінансового контролю мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 164-14 Кодексу.

Процедуру складання Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема за ст.164 КУпАП, визначено порядком оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженим наказом Держаудитслужби від 01 грудня 2016 року№ 168, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 грудня 2016 року за № 1674/29804.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, в особі Держаудитслужби дійшов обґрунтованого висновку, що замовником, в даному випадку ОСОБА_1 при складанні тендерної документації за досліджуваною процедурою закупівлі не вказано усіх необхідних характеристик товару, що закуповується, чим порушено норми пункту 3 частини другої статті 22, частини першої статті 23 Закону, а також пунктів 3 та 28 Особливостей №1178 та пункту 13-1 Порядку №861, що і відображено у Висновку про результати моніторингу закупівлі UA-2023-11-03-000953-a, який оприлюднений в ІТС «ProZorro» (19 грудня 2023 року).

Порушення відповідачем вказаних норм ст.8 Закону № 922-VIII, які врегульовують процедури призначення та проведення моніторингу, а також оформлення його результатів, судом не встановлено.

Вказане, на думку суду, є свідченням обмеження конкуренції при проведенні тендерних закупівель, що призводить до дискримінації учасників тендеру та не відповідає принципам закупівель, що є порушенням п.4 ч. 1 ст. 5 Закону № 922, яким передбачена недискримінація учасників та заборона включення до тендерної документації вимог, які обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

Що стосується строків притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, з якими вона не погоджується, та вважає, що її притягнуто до адміністративної відповідальності з порушенням вказаного строку, суд приходить до такого висновку.

Статтею 7 КУпАП визначено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частинами третьою - шостою статті 164-14 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

З матеріалів справи вбачається, що виявлене порушення Закону України «Про публічні закупівлі» є триваючим, оскільки позивачка, вчинивши певну бездіяльність (тендерна документація складена не у відповідності із вимогами Закону України "Про публічні закупівлі"), що було виявлено відповідачем під час моніторингу процедури закупівлі, за наслідками чого було складено висновок, перебувала надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності), не усувала їх, тобто продовжувала скоювати відповідне правопорушення.

З огляду на викладене, дата складання та реєстрації акту ревізії є датою виявлення порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції органу державного фінансового контролю та за допущення яких уповноважені посадові особи Держаудитслужби та її міжрегіональних територіальних органів вправі складати протоколи про адмінісгративиі правопорушення.

Водночас пунктами 40-43 Порядку №550 встановлено строки для ознайомлення об`єктом контролю із актом ревізії, подання ним заперечень (зауважень) щодо його змісту та надання письмового висновку органом державного фінансового контролю на такі заперечення.

Враховуючи вищезазначене, протокол про адміністративне правопорушення складається протягом двадцяти чотирьох годин (ст. 254 КУпАП) після закінчення строку для ознайомлення об`єктом контролю із актом ревізії подання ним заперечень (зауважень) щодо його змісту та надання письмового висновку органом державного фінансового контролю на такі заперечення.

Процедуру складання Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема за статтею 164 Кодексу, визначено Порядком оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженим наказом Держаудитслужби від 01 грудня 2016 року№ 168, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 грудня 2016 року за № 1674/29804.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14,212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Питання застосування практики в подібних правовідіюсигіах з питань закупівель, а саме, не оприлюднення, несвоєчасне оприлюднення інформації про закупівлю, триваючі, разові правопорушення набрало актуальності зі змінами до Закону України «Про публічні закупівлі», які вступили в дію з 19 квії`ня 2020 року та не розглядалось Верховним Судом.

Відтак, 11 вересня 2024 року головним державним аудитором відділу контролю у соціальній галузі та сфері культури управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області Шадурою Анноіо Вікторівною складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164- 14 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Оскаржувана постанова прийнята 17.09.2024 року. Отже, з моменту виявлення триваючого правопорушення не минуло строку накладання адміністративного стягнення.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення № 08/0025пр/2024 від 17.09.2024, яка винесена заступником начальника Східного офісу Держаудитслужби Мамоновою А.А. відповідає критеріям правомірності рішень су`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є правомірною та не підлягає скасуванню.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП повністю підтверджується вищенаведеними, дослідженими судом доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення № 08/0025пр/2024 від 11.09.2024;

- Роздруковкою інформації з офіційного сайту prozorro.gov.ua щодо процедури закупівлі UА-2023-04-21-005314-а та витягом з тендерної документації;

- висновком акту ревізії від 14.08.2024 та додатком до нього.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак суд вважає, що при ухваленні оскаржуваної позивачем постанови про притягнення її до відповідальності, факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення був доведений належними та допустимими доказами.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що законних підстав для задоволення заявлених вимог немає.

Відповідно до вимог пункту 1 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати, понесені позивачкою, відшкодуванню не підлягають.

Окрім цього, з приводу посилання позивачки у своєму позові про те, що в даному випадку наявні всі обставини, щоб звільнити її від адміністративної відповідальності та закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, суд зазначає наступне.

При вирішенні питання щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 164-14 КУпАПслід врахувати конкретні обставини справи і перевірити доводи позивачки щодо обґрунтування відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, врахувати суть та характер вчиненого правопорушення (в разі наявності), особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивнезясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (ст.33 КУпАП).

Статтею передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тобто, законодавцем надано право звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням саме органу (посадовій особі), уповноваженому вирішувати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку таким органом виступає Східний офіс державної аудиторської служби України.

Суд, у свою чергу, розглядає адміністративну справу згідно вимог КАС України, а не справу про адміністративне правопорушення.

Тобто, у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Керуючись ст. ст. 5,9,20,77,90243-246,250, 262 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних ОСОБА_1 до Східного офісу Держаудитслужби про скасування постанови про накладання адмінінстративного стягнення - відмовити.

Рішенняможе бути оскаржене до Третього апеляційногоадміністративного суду протягом десяти днів з дня йогопроголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційноїінстанції за наслідкамиапеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 04.02.2025.

Суддя Н.Ю.Козлова