Справа № 320/2897/24
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року № 320/2897/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до іноземної юридичної особи «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ-СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД» (Baker&McKenzie CIS,Limited) (реєстраційний номер 26742; податковий номер в Україні 880007481) в особі представництва «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ-СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до Київського окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до представництва «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ- СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД», в якому просить суд:

- стягнути кошти з рахунків у банках , які обслуговують представництво «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ-СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 5 137 838, 46 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 замінено первісного відповідача представництво «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ-СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД» на іноземну юридичну особу «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ-СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД» (Baker&McKenzie CIS, Limited) (реєстраційний номер 26742; податковий номер в Україні 880007481) в особі представництва «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ-СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов`язань.

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, в якому висловлено незгоду з заявленими позовними вимогами з огляду на відсутність обставин узгодження спірних податкових зобов`язань відповідача та неправомірність таких зобов`язань в цілому.

Такі доводи заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Заслухавши у судовому засіданні 25.12.2024 позиції присутніх представників учасників справи (позивача та відповідача), дослідивши наявні у справі докази, судом, за згодою таких учасників справи, вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 31.08.2023 за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 5 137 838, 46 грн, який виник з причини несплати нарахованих штрафних санкцій та пені з податку на прибуток іноземних юридичних осіб:

- 4 356 787, 50 грн. - борг виник 25.04.2023 - податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 28.12.2022 № 1293/Ж10/31-00-23-02, прийняте на підставі акту перевірки від 28.11.2022 № 1278/Ж5/31-00-23-02/26080045;

- 781 051, 58 грн. - борг виник 25.04.2023 - нараховано пені за податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») № 1293/Ж10/31-00-23-02 з 28.12.2022.

Відповідачем було оскаржено в адміністративному порядку податкове повідомлення- рішення від 28.12.2022 № 1293/Ж10/31-00-23-02. Між тим, рішенням ДПС України від 10.03.2023 № 6005/6/99-00-06-01-02-06 було залишено податкове повідомлення-рішення від 28.12.2023 № 1293/Ж10/31-00-23-02 без змін, а скаргу платника податків - без задоволення.

Крім того, відповідачем оскаржено таке податкове повідомлення-рішення в судовому порядку.

Так, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 по справі №320/11053/24 у задоволенні заяви Компанії «Бейкер і Макензі - СІ АЙ ЕС, Лімітед» про поновлення строку звернення до суду відмовлено, позовну заяву повернуто позивачу з усіма доданими до неї документами.

Вказана ухвала залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2024, а відповідно є такою, що набрала законної сили.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених податкових зобов`язань, позивачем було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 27.04.2023 № 0-3100, яку було відправлено поштою та вручено платнику 02.05.2023.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов`язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 КАС України наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Докази оскарження податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.12.2023 №1293/Ж10/31-00-23-02 (відкриття судового провадження з розгляду відповідної справи), в матеріалах справи відсутні, що підтверджує набуття заборгованістю відповідача статусу податкового боргу.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов`язань у розмірі 5 137 838, 46 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд звертає увагу, що доводи відповідача неправомірності нарахованих штрафних санкцій та пені, порушень під час винесення податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.12.2023 № 1293/Ж10/31-00-23-02 не відносяться до предмету спору у даній судовій справі.

У межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.

Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі № 2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі № 804/8630/16, від 12.07.2022 у справі № 160/7345/20.

При цьому, в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням - рішенням, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування пені. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 15.06.2023 року у справі №160/13436/22.

Верховний Суд в наведеній справі зазначив, що в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом та підставами заявлених позивачем вимог. Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, та в межах позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є саме стягнення податкового боргу з відповідача, а не правомірність визначених податковим повідомленням-рішенням форми «Р» від 28.12.2023 № 1293/Ж10/31-00-23-02 сум.

У відповідності до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України)

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 ПК України).

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, місто Київ, вулиця Кошиця, будинок 3; ) до іноземної юридичної особи «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ-СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД» (Baker&McKenzie CIS, Limited) (реєстраційний номер 26742; податковий номер в Україні 880007481) в особі представництва «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ-СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД» (01054, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 24; ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків у банках, які обслуговують представництва «БЕЙКЕР і МАКЕНЗІ-СІ АЙ ЕС, ЛІМІТЕД» (), в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 5 137 838, 46 грн (п`ять мільйонів сто тридцять сім тисяч вісімсот тридцять вісім гривень сорок шість копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.