Справа № 140/6112/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 рокуСправа № 140/6112/24 пров. № А/857/32494/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року (суддя Мачульський В.В., м.Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Головне управління ДПС у Рівненській області (далі Головне управління) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути в дохід держави податкового боргу в сумі 100968 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року, яке набрало законної сили 19.10.2024 (далі Рішення суду), позов Головного управління задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в розмірі 52 212,01 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на рахунок UA0017483, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , одержувач: ГУК у Рівн.обл/Каноницька ТГ/18010300, МФО 899998. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

05.11.2024 на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання Рішення суду терміном на один рік до 19.10.2025 (далі Заява).

В обґрунтування Заяви відповідач посилається на скрутне фінансове становище, що значно ускладнює виконання судового рішення та унеможливлює погасити борг одним платежем. Такими обставинами в даний час є наявність на утримані двох неповнолітніх дітей 13-ти та 3-х років, та довгострокового кредитного договору. З 2020 року, заявниця працює на підприємстві Товариство з обмеженою відповідальністю «Айс-фудс» на посаді юрист. З 2021 по 2023 рік знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Станом на сьогоднішній день отримує заробітну плату в розмірі 31000 грн в місяць, з яких утримуються податки в розмірі 6 045 грн, отже розмір заробітної плати яку отримує на руки становить 24 955 гривень. З даної суми коштів, щомісячно сплачую 9500 грн на погашення заборгованості за кредитним договором на придбання автомобіля, та в середньому 2500-4000 грн сплату комунальних послуг в квартирі. Всього на проживання та харчування залишається 12 000 грн. Інші джерела доходу відсутні, є лише купа витрат. Крім того зауважує, що оскільки в період розгляду справи по суті, вже було сплачено заборгованість в сумі 55 000 грн, відтак наявні реальні наміри виконати судове рішення та погасити заборгованість.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року Заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Відстрочено виконання Рішення суду, строком на 1 (один) рік, з дня його ухвалення, а саме з 18.09.2024 до 18.09.2025.

Не погодившись із постановленню ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на порушення норм процесуального права просить таку скасувати та у задоволенні вимог Заяви відмовити

В апеляційній скарзі вказує, що відстрочення виконання Рішення суду не позбавить позивача спірного боргу, а навпаки призведе до більшого накопичення заборгованості.

Заявник у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не спроможна виконати зобов`язання, щодо погашення податкового боргу в розмірі 52 212,01 грн.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм процесуального права, з таких міркувань.

Питання відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення визначає стаття 378 КАС.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно частиною третьою статті 378 КАС підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частина четверта статті 378 КАС передбачає, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до частини п`ятої, шостої статті 378 КАС відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 року у справі №2а/0570/6531/2011, постанові від 30.01.2020 у справі № 819/150/17.

Із досліджених доказів видно, що в період розгляду справи по суті, ОСОБА_1 було сплачено 55 000 грн податкового боргу. Крім того, сума боргу 52 212,01 грн, яка підлягає стягненню на виконання рішення суду, з урахуванням доходів боржника є значною для неї та може призвести до тяжких фінансових наслідків, в тому числі негативно відобразитися на її життєдіяльності. Відстрочення виконання не призводить до невиконання рішення суду, а навпаки створює умови для його добровільного виконання боржником з урахуванням його реального майнового стану.

Вказані обставини суд першої інстанції вірно розцінив, як такі, що істотно ускладнюють виконання судового рішення, а відстрочення його виконання матиме важливе значення для заявника та надасть їй в подальшому можливість накопичити кошти для погашення суми податкового боргу.

Водночас, відстрочення виконання судового рішення у даній справі не змінює статус заборгованості, податковий борг - несплачена сума узгодженого грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати такого і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку. Наявність боргу і відстрочення виконання рішення суду про стягнення боргу не є шляхом уникнення виконання такого, тобто рішення про стягнення має бути виконано боржником, борг повинен бути сплачений.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року без змін. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич