Справа № 480/8065/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 р. Справа № 480/8065/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 (суддя: О.А. Прилипчук, м. Суми) по справі № 480/8065/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі по тексту - ГУ ПФУ у Львівській області, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Сумській області, другий відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.08.2024 № 39, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період проходження військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1982 по 15.05.1984, період роботи з 12.10.1994 по 06.12.2019 та з 15.07.2021 пo 28.06.2024 у Сумській митниці та період роботи з 07.12.2019 по 14.07.2021 у Слобожанській митниці Держмитслужби, на посадах на яких були присвоєні спеціальні звання та перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», здійснити нарахування пенсії з урахуванням довідок виданої Сумською митницею від 30.07.2024 № 7.24-1/22/10/3643 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи перед зверненням за пенсією), від 01.07.2024 № 7.14-1/22-02/10/4519, виданої Харківською митницею про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи перед зверненням за пенсією).

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність оскаржуваного рішення ГУ ПФУ у Львівській області № 50 від 20.07.2023 про відмову у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі по тексту - Закон № 889-VIII), мотивоване відсутністю стажу на посадах державного службовця, оскільки ОСОБА_1 на день звернення із заявою від 08.08.2024 досяг визначених законодавством умов для призначення такої пенсії, зокрема, його вік більше 60 років, мав стаж роботи в митних органах більше 20 років та надав усі необхідні документи на підтвердження вказаних обставин.

З посиланням на положення розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII, стверджував про наявність у нього, як особи, що має не менш 20 років стажу роботи (з 22.07.1994 по 08.09.2016) державним службовцем, на посадах в органах митної служби, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 889-VIII та актами Кабінету Міністрів України, права на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII.

Також, посилаючись на п.3 Порядку № 283, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 «Про порядок обчислення стажу державної служби», яким передбачено, що до стажу роботи державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, вважає, що має право на врахування до стажу державної служби періоду проходження служби у Збройних Силах СРСР в період з 26.04.1982 по 15.05.1984.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі №480/8065/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.08.2024 № 39.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрія, 10, м. Львів, 79016, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до стажу державної служби період проходження військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1982 р. по 15.05.1984 р., період роботи з 12.10.1994 р. по 06.12.2019 р. та з 15.07.2021 p. пo 28.06.2024 р. у Сумській митниці та період роботи з 07.12.2019 р. по 14.07.2021 р. у Слобожанській митниці Держмитслужби

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрія, 10,м. Львів, 79016, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 08.08.2024 року щодо переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу», з урахуванням довідок, виданих Сумською митницею від 16.08.2023 р. №7.24-22- 02/68 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 16.08.2023 №7.24-22-02/69 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією), від 16.08.2023 №7.24-22-02/70 та Харківською митницею від № 03.03.2023р. №7.14.22.02/20 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією) та з урахуванням висновків суду.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Перший відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 480/8065/24 в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про неможливість переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки на день набрання чинності вказаним Законом (01.05.2016) останній не перебував на посаді державної служби та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII. Вказує, що присвоєння ОСОБА_1 персонального звання «Інспектор митної служби» під час роботи на митниці, в силу приписів пунктів 3, 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», виключає можливість призначення йому пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

Позивач та другий відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 34).

08.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

14.08.2024 Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення № 39, яким відмовлено у переведені позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 10-11). Зазначено, що на пенсію за віком згідно Закону №889 позивач не має права, з огляду на відсутність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Посади працівників державної митної служби, які мають спеціальні звання статтею 25 Закону України «Про держану службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ не передбачені.

Не погодившись із вказаним рішенням ГУ ПФУ у Львівській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.08.2024 № 39, оскільки ОСОБА_1 на час звернення до пенсійного органу мав достатній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, для призначення йому пенсії згідно з Законом № 889-VIII, зокрема в періоди з 12.10.1994 по 06.12.2019, з 15.07.2021 по 28.06.2024 та з 07.12.2019 по 14.07.2021 працював у митних органах, прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), йому присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання.

Також, суд першої інстанції, з посиланням на абзац 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до стажу державної служби періоду проходження позивачем строкової військової служби в Збройних силах СРСР з 26.04.1982 по 15.05.1984.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" здійснити нарахування пенсії з урахуванням довідок, виданої Сумською митницею від 30.07.2024 № 7.24-1/22/10/3643 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи перед зверненням за пенсією), від 01.07.2024 № 7.14-1/22-02/10/4519, виданої Харківською митницею про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи перед зверненням за пенсією), суд першої інстанції дійшов висновку про їх передчасність.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи (рішення суду підлягає перегляду в частині задоволення позову), визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-ІV.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Колегія суддів зазначає, що до 01.05.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу було врегульовано положеннями Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі по тексту Закон № 3723-XII). Він визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Закон № 3723-XII втратив чинність на підставі Закону від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі по тексту - Закон № 889-VIII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 889-VІІ, який набрав чинності з 01 травня 2016 року, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, стаття 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 вказаного розділу встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 року, № 52, стаття 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, стаття 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності у особи певного стажу державної служби станом на 01 травня 2016 року (10 років для осіб, які на зазначену дату займають посади державної служби або 20 років незалежно від того, чи працює особа на державній службі станом на 01 травня 2016 року), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідними умовами для одержання права на пенсію державних службовців особами, які станом на 01 травня 2016 року мали не менш як 10 років стажу державної служби та займали посаду, віднесену до відповідної категорії посад державних службовців, є досягнення такими особами пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та набуття страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців.

Отже, головними умовами для переведення на пенсію державного службовця є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Згідно з пунктами 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", «Про державну службу", «Про Національний банк України", «Про дипломатичну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про прокуратуру", «Про статус народного депутата України", «Про судоустрій і статус суддів", «Про судову експертизу", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що, звертаючись до пенсійного органу із заявою від 08.08.2024, позивач просив перевести його на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, оскільки вважав, що досяг визначених законодавством умов для призначення такої пенсії (має вік більше 60 років, стаж роботи в митних органах більше 20 років та надав всі необхідні документи на підтвердження вказаних обставин).

Проте, йому було відмовлено з посиланням на недостатність стажу державної служби, зокрема, перший відповідач зазначив, що оскільки на день набрання чинності Законом № 889 (01.05.2016) ОСОБА_1 не перебував на посаді державної служби та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, відсутні підстави для призначення пенсії за нормами ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Отже, спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до частини 17 статті 37 Закону № 3723-ХІІ, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 8 Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Слід зауважити, що до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли пенсійного віку (передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (62 роки - для чоловіків, 60 років - для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців або стаж не менш як 20 років на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016) (далі по тексту - Порядок № 283) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 28,3 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 2 Закону України "Про державну службу" (3723-12), а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до частини 1 статті 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах), працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача та яке діє і на теперішній час, визначено, що посадові особи митних органів є державними службовцями, а тому періоди роботи (служби) в митних органах зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

Судом апеляційної інстанції з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що позивач працював в органах митної служби більше 20 років, зокрема на посадах, на яких відповідно до закону присвоювались спеціальні звання, а саме ОСОБА_1 08.06.1995 присвоєно персональне звання інспектора митної служби 3 рангу, 24.06.1997 - персональне звання інспектор митної служби 2 рангу, 09.07.1999 - персональне звання інспектор митної служби 1 рангу, 01.04.2004 - спеціальне звання інспектор митної служби 4 рангу, 25.06.2005 спеціальне звання інспектор митної служби 3 рангу.

Відповідно до частини 1 статті 588 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах), пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839 (далі - Порядок № 839) (постанова втратила чинність у частині, що стосується присвоєння спеціальних звань посадовим особам митних органів згідно з постановою КМУ № 501 від 17.06.2020).

Згідно з пунктом 9 Порядку № 839, посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами пункту 4 Порядку № 839, до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" від 14 січня 2020 року № 440-IX внесено до Митного кодексу України зміни, яким зокрема встановлено, що спеціальні звання митної служби, встановлені Митним кодексом України, присвоюються посадовим особам митних органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби, за таким співвідношенням незалежно від займаних посад, зокрема: інспектор митної служби I рангу, інспектор податкової та митної справи I рангу, інспектор митної служби III рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу, радник податкової та митної справи III рангу, радник митної служби III рангу.

Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у митних органах та органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2016 року "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Положеннями Додатку 6 Постанови № 306 передбачено, що спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи I рангу» прирівнюється до 7 рангу державного службовця, «Інспектор податкової та митної справи III рангу» прирівнюється до 9 рангу державного службовця, «Радник податкової та митної справи III рангу» прирівнюється до 6 рангу державного службовця.

Наведені вище норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Відтак, спеціальні звання посадових осіб контролюючих органів прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що ОСОБА_1 , який в період з 12.10.1994 по 06.12.2019 та з 15.07.2021 по 28.06.2024 працював у Сумській митниці та в період з 07.12.2019 по 14.07.2021 у Слобожанській митниці на посадах інспектора митної служби 3 рангу, старшого інспектора митної служби 2 рангу, головного інспектора митної служби 1 рангу, інспектор митного поста 4 рангу, старшого інспектора митного поста 3 рангу, є державним службовцем зі спеціальних статусом.

Дана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 03.07.2018 по справі № 586/965/16-а та від 18.03.2021 по справі № 500/5183/17, в яких колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що період роботи позивача на різних посадах в митних органах із присвоєнням спеціальних звань (з 12.10.1994 по 14.07.2021) підлягає врахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII, що дає право на призначення позивачу пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Враховуючи, що станом на дату звернення позивача до пенсійного органу з заявою про переведення на пенсію державного службовця у позивача був наявний необхідний стаж роботи на посадах, які відносяться до категорії посад державної служби, що становить більше 20 років, колегія суддів вважає, що у першого відповідача були відсутні правові підстави для відмови у переведенні на пенсію як держслужбовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ з підстав відсутності необхідного стажу державної служби.

З приводу вимог щодо зарахування до стажу державної служби позивача періоду проходження ним військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1982 по 15.05.1984, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення містяться в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 3 Порядку № 283 передбачено, що час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, включається до стажу державної служби.

Таким чином, з наведеного слідує, що період перебування на військовій службі зараховується до стажу державної служби.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.11.2018 у справі № 686/8090/17.

З наявної в матеріалах справи копії військового квитка серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 26.04.1982 по 15.05.1984 проходив військову службу в Збройних силах СРСР (а.с. 35).

Отже, період проходження позивачем строкової військової служби в Збройних силах СРСР з 26.04.1982 по 15.05.1984 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії, а саме переході на пенсію згідно Закону України «Про державну служба» ОСОБА_1 від 14.08.2024 № 39 не відповідає вимогам ст. 2 КАС України, як таке що не містить належного обґрунтування та законних підстав для відмови позивачу у переведенні на пенсію відповідно до Закону № 3723-XII, на яку ОСОБА_1 має право, що в свою чергу вказує на протиправність такого рішення та наявність підстав для його скасування.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Враховуючи, що позовні вимоги стосовно зобов`язання другого відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" здійснити нарахування пенсії з урахуванням довідок, виданих Сумською митницею від 16.08.2023 №7.24-22- 02/68 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 16.08.2023 №7.24-22-02/69 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією), від 16.08.2023 №7.24-22-02/70 та Харківською митницею від № 03.03.2023 №7.14.22.02/20 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією), було залишено без задоволення судом першої інстанції, беручи до уваги положення ст. 308 КАС України, та те, що перегляд справи здійснюється за апеляційною скаргою відповідача ГУ ПФУ у Львівській області здійснюється лише в частині задоволення позову, а рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, колегія суддів дійшла висновку про залишення без змін рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 480/8065/24 в частині обраного способу захисту прав позивача.

З огляду на вказане, враховуючи, що підставами для відмови у переведенні позивача на даний вид пенсії слугувала недостатність стажу державної служби, а саме: незарахування служби позивача в митних органах до стажу державної служби, а також періоду проходження військової служби у Збройних силах СРСР, правомірність яких не знайшла свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що ефективним способом захисту порушених прав, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати позивачу до стажу державної служби період проходження військової служби у Збройних силах СРСР з 26.04.1982 по 15.05.1984, період роботи з 12.10.1994 по 06.12.2019 та з 15.07.2021 пo 28.06.2024 у Сумській митниці та період роботи з 07.12.2019 по 14.07.2021 у Слобожанській митниці Держмитслужби та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2024 щодо переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу», з урахуванням довідок, виданих Сумською митницею від 16.08.2023 №7.24-22- 02/68 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 16.08.2023 №7.24-22-02/69 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією), від 16.08.2023 №7.24-22-02/70 та Харківською митницею від № 03.03.2023 №7.14.22.02/20 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних днів роботи підряд перед зверненням за пенсією) та з обов`язковим урахуванням висновків суду апеляційної інстанції у даній справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову, а тому відсутні підстави для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 по справі № 480/8065/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова Я.М. Макаренко