Справа № 640/26924/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Київ №640/26924/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САББІА" до Головного управління Державної податкової служби м.Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САББІА" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю, та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Лисенко В.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги ТОВ "САББІА" обґрунтовані тим, що ним було подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, однак рішенням Комісії ГУ ДПС у м. Києві було відмовлено у реєстрації цієї податкової накладної, незважаючи на її відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами. Позивач зазначив, що після зупинення реєстрації податкової накладної ним було подано до контролюючого органу усі необхідні для реєстрації первинні документи, які не мають жодних дефектів та підтверджують факт здійснення господарської операції, а тому спірне рішення було прийнято необґрунтовано та протиправно. Позивач наголошує, що відповідач-2 безпідставно прийняв рішення про зупинення податкової накладної позивача, оскільки відсутня негативна інформація про позивача в кабінеті платника податків, відповідач-1 безпідставно застосував до позивача п. 201.16 ст. 201 ПКУ, п. п. 12,13, Порядку № 1246, п .6 Порядку № 1165. Відповідач порушив п. 44 Порядку № 1165 та не перевірив документи позивача щодо їх достовірності шляхом звірки даних, наявних у їх розпорядженні, відповідач-1 також порушив п.5, 9-11 Порядку №520.

Відповідачі не скористалися своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «САББІА» зареєстровано 04.12.2017 р. Основним видом діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля (код за КВЕД 46.90). Іншими видами діяльності є : добування піску, гравію, глин і каоліну, діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, вантажний автомобільний транспорт, складське господарство, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

Одним з профільних видів діяльності позивача є поставка піску, гравію, глин і каоліну, надання транспортно-експедиційних послуг. Позивач виступає одночасно покупцем та постачальником сипучих товарів. На підтвердження здійснення своєї господарської діяльності в рамках вказаного напрямку, позивач вказав про наявність господарських взаємовідносин з ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» () на підставі договору поставки товару № 1/200120 від 20.01.2020р.; з ТОВ «КАНБУД» (), на підставі договору поставки № 5027 від 02.12.2019р., та з ТОВ «Вікінг Транс» () на підставі договору поставки товару № 05/01-20 від 10.01.2020р. та з іншими.

Основними постачальниками позивача є ТОВ «СОБІ» () на підставі договору купівлі-продажу №26/12-19П від 26.12.2019р., ТОВ «ЛЮБОВИЧІ» (Код ) на підставі договору поставки №20/06/2019 від 20.06.2019р

Станом на 11.06.2020р. як приклад здійснення господарських операцій позивач отримав від ТОВ «ЛЮБОВИЧІ» пісок річковий у кількості 175 тонн на загальну суму 22050 грн., що підтверджується видатковою накладною № PH-0000948 від 11.06.2020р. та податковою накладною № 73 від 11.06.2020р.

Позивач також отримав від ТОВ «СОБІ» пісок річковий у кількості 120,44 тн на загальну суму 14452,80 грн. (видаткова накладна №3215 від 11.06.2020р. ; податкова накладна № 201 від 11.06.2020р.)

Станом на 11.06.2020р. залишок піску річкового складав 2922н. відповідно до інвентаризаційного опису. Для проведення інвентаризації основних засобів, товарі та іншого на підприємстві Позивача створена комісія, що діє на постійній основі. (наказ № 23 від 10.06.2020р.).

Одним з основних замовників та покупців є ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ», з яким позивач працює на підставі укладеного договору поставки № 1/200120 від 20.01.2020р, відповідно до п. 1.1. Договору якого Постачальник (Позивач) зобов?язується поставляти товари згідно замовлень Покупця (ТОВ «ВК «ПОЛІПЛАСТ»), а Покупець зобов?язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Найменування, ціна, кількість, асортимент Товару, який поставляє Позивач вказується у видаткових накладних (п.1.2.Договору). Крім цього, сторони, передбачили п. 1.4. цього Договору інший засіб досягнення та підтвердження замовлень та зобов?язань: У разі, якщо поставка Товару здійснюється без склалання специфікації до даного Договору, всі істотні та узгоджені Сторонами умови поставки визначаються даним Договором та товаротранспортними або видатковими документами (накладними, актами приймання- передачі, тощо), які складаються постачальником і підтверджуються )(акцептуються)

Покупцем при здійсненні приймання-передачі Товару, що свідчить про вчинення господарської операції. В даному випадку складені Постачальником товаротранспортні або видаткові накладні до моменту їх акцепту Покупцем, є пропозицією Постачальника Покупцеві здійснити господарську операцію (прийняти поставку товару) за даним Договором в кількості , асортименті і за ціною, зазначеними у товарораспортних та/або видаткових документах (накладних, актах приймання-передачі.

П.2.1. Договору поставки передбачає, що поставка товару здійснюється згідно замовлень покупця на поставку. Замовлення Покупця на поставку подаються Постачальнику засобами електронного/факсимільного зв?язку або безпосередньо через представника Постачальника не пізніше, ніж за 5 днів до поставки.

Так, між представниками позивача та ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» було узгоджено замовлення на поставку піску річного на у кількості 180 тн.

Поставка піску була здійснена 11.06.2020р. транспортним засобом: Вантажний автомобіль, самоскид IVECO TRAKKER AD410T41 WJMJ4CSS40C414282, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Загальний дозволений до перевезення тоннаж зазначеним транспортним засобом до 30 тон. Замовлення було виконане Позивачем за 6 поставок.

Факт надання транспортних послуг товариством підтверджується видатковою накладною та товарно-транспортними накладними у кількості 6 штук, а саме: видаткова накладна No 418 від 11.06.2020р.; TTH № 980025 від 11.06.20р. відправник : ТОВ «САББИА» с. Пухівка, Броварський р-н, отримувач: ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» м. Бровари; TTH № 980024 від 11.06.20р. відправник : ТОВ «САББИА» с. Пухівка, Броварський р-н, отримувач: ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» м. Бровари; TTH № 980023 від 11.06.20р., відправник : ТОВ «САББИА» с. Пухівка, Броварський р-н, отримувач: ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» м. Бровари; TTH № 980022 від 11.06.20р. відправник : ТОВ «САББИА» с. Пухівка, Броварський р-н, отримувач: ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» м. Бровари; TTH № 980021 від 11.06.20р. відправник : ТОВ «САББИА» с. Пухівка, Броварський р-н, отримувач: ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» м. Бровари; TTH № 980020 від 11.06.20р. відправник : ТОВ «САББИА» с. Пухівка, Броварський р-н. отримувач: ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» м. Бровари.

Відповідно до п. 3.1. Договору поставки , оплата за товар здійснюється в національній валюті у формі безготівкового платежу на розрахунковий рахунок Постачальника згідно виставленого рахунку. . Оплата за товар здійснюється на умові попередньої оплати або протягом 7 календарних днів з моменту кожної поставки Товару. 18 червня 2020р. позивач отримав на розрахунковий рахунок грошові кошти у сумі 30600 грн від ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» як оплату за пісок згідно рахунку № 122 від 25.05.2020р. (платіжне доручення № 83 від 18.06.2020р.)

Позивачем 24 червня 2020 року було надано на реєстрацію податкову накладну № 17 від 11.06.20р. , реєстрація якої у подальшому й була зупинена (реєстраційний номер документу )

Господарські операції, за результатами яких позивач складає податкові накладні, мають реальний характер, що підтверджується наявними у позивача матеріально-технічними засобами, складськими приміщеннями, кваліфікованих працівників, зокрема, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ТОВ «САББІА» має на балансі станом на 31.08.2020року основних засобів на загальну суму 10 106 250,16 грн

Перелік основних засобів: VOLKSWAGEN CADDY кузов NoWV2ZZZ2KZFX072188; вантажний автомобіль, самоскид DAF МОДЕЛЬ FAD CF 85.460 XLRAD85MCOG252030; вантажний автомобіль, самоскид IVECO TRAKKER AD410T41 WJMJ4CSS40C414282; напівпричіп самоскид марки Schmitz Cargobull SGF S3 VIN НОМЕР_2 ; напівпричіп-рефрижератор марки Schmitz 2012 WSM6628; напівпричіп-рефрижератор E SCHMITZ SKO 24; напівпричіп-рефрижератор Schmitz Cargobull WSM8874 модель SCB S3B 2013p. б/в; сідельний тягач DAF XF 105 XLRTE47MS0E967298; сідельний тягач DAF XF 105.460 2013p. 6/в XLRTE47MS0E984822; сідловий тягач-E DAF CF 440FT XLRTEM4100G029670.

Вказані транспортні засоби належать позивачу або на праві власності, або на праві користування на підставі договорів фінансового лізингу (договір фінансового лізингу № 6190SME-FL від 24.02.2020р; договір фінансового лізингу № 230-АБУ-Ф-204 від 03.03.2020р.)

Стосовно всіх перелічених активів позивачем надано до контролюючого органу повідомлення за формою 20-ОПП про об?єкти пов?язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

ТОВ «САББІА» має достатню штатну кількість трудових ресурсів: згідно штатного розпису, станом на 01.10.2020р. на підприємстві працює 14 осіб (з них: директор, механік, інженер, бухгалтери -2 особи, водій автотранспортних засобів - 9 осіб).

Крім цього, поставка товару ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» здійснюється систематично на регулярній основі, на підтвердження вказаному встановлено наступне:

- 19.05.2020 поставлений пісок річковий на суму 32400 грн. з ПДВ. (податкова накладна № 48 від 19.05.2020р.., зареєстрована в ЄРПН 10.06.2020р. о 16:21 за № );

- 24.06.2020 поставлений пісок річковий на суму 28900 грн. з ПДВ (податкова накладна № 45 від 24.06.2020р., зареєстрована в ЄРПН 09.07.2020р. о 17:03 за № );

- 18.07.2020 поставлений пісок річковий на суму 20040 грн. з ПДВ (податкова накладна №10 від 18.07.2020р. , зареєстрована в ЄРПН 24.07.2020р. о 19:43 за № .

Копії всіх зазначених вище документів в електронній формі були додані до пояснень та направлені до комісії регіонального рівня ДПС м. Києва, до комісії ДПС України.

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «САББІА» поставлено товар, а саме пісок річковий у кількості 180 тонн. ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» () і на виконання вимог статті 201 ПК України надіслано 24.06.2020р. до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну № 17 від 11.06.2020р. на 30600 грн., у т.ч. ПДВ 5100 грн., реєстрація якої була зупинена 24.06.2020 о 17:15 годин, в ЄРПН зареєстровано за № , відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки платник податку відповідає вимогам пункту 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій» та вказано : код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2505, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються , та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризикованості здійснення операцій.

Після надсилання таблиці з поясненнями та пояснень щодо податкової накладної, реєстрація якої зупинена, 24.06.2020 року позивач отримав рішення за № 1742610/41778165 про відмову в реєстрації податкової накладної № 17 від 11.06.2020р., виписану на ТОВ «Виробнича компанія «ПОЛІПЛАСТ» () на 30600 грн., у т.ч. ПДВ 5100 грн. у зв?язку з ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

На виконання Постанови № 1165 позивачем було направлено на адресу комісії регіонального рівня ГУ ДПС м. Києва два повідомлення:

- про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №17 від 11.06.2020р. реєстрацію якої зупинено, від 24 червня 2020 року, реєстраційний номер ;

- про Таблицю даних платника податку на додану вартість.

Зокрема, Таблиця даних платника податків подавалась позивачем декілька разів, зокрема:

- 19 червня 2020р. (квитанція № 2 , реєстраційний № ), рішення про врахування/неврахування таблиці даних платнику податку на додану вартість №1673010/41778165 від 26.06.2020р.: таблиця не прийнята до відома у зв?язку з виявленням невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податків основним засобам.

- 23 липня 2020р. (квитанція № 2 , реєстраційний № ), рішення про врахування/неврахування таблиці даних платнику податку на додану вартість № 1780780/41 778165 від 30.07.2020р.: таблиця не прийнята до відома у зв?язку з виявленням невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податків основним засобам

- 1 вересня 2020 р (квитанція № 2, реєстраційний № ), рішення про врахування/неврахування таблиці даних платнику податку на додану вартість № 1903501/41778165 від 07.09.2020р.: таблиця не прийнята до відома у зв?язку з тим, що до таблиці не надано детального пояснення з посиланням на первинні документи та звітність щодо причин формування від?ємного значення з податку на додану вартість;

- 10 вересня 2020р. (квитанція № 2 , реєстраційний номер № ), рішення про врахування/неврахування таблиці даних платнику податку на додану вартість № 1937311/41778165 від 16.09.2020р.: таблиця не прийнята до відома у зв?язку з тим, що до таблиці не надано детального пояснення з посиланням на первинні документи та звітність щодо причин формування від?ємного значення з податку на додану вартість.

До поданих таблиць позивачем було надано підтверджуючий перелік документів, а саме: повідомлення про об?єкти оподаткування або об?єкти, пов?язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність Ф 20 ОПП; накази про прийняття на роботу водіїв; фінансова звітність за 2019-2020 рік; штатний розпис; договір оренди приміщення; звіт 1ДФ за 1 півріччя 2020р.; ОCB по р. 105; договір фінансового лізингу № 6256 SME-FL від 24.02.20; свідоцтво про реєстрацію ТЗ; договір фінансового лізингу № 5229 AR-FL від 08.08.19р.; свідоцтво про реєстрацію ТЗ; договір фінансового лізингу № 230-АБУ-Ф-204 від 03.03.20р. ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ; договір фінансового лізингу № 5035 SME-FL від 08.07.19р. ; свідоцтво про реєстрацію Т3; договір фінансового лізингу № 4776 SME-FL від 23.05.20р. ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ; договір фінансового лізингу № 4705 SME-FL від 10.05.19р; свідоцтво про реєстрацію ТЗ; договір фінансового лізингу № 6350 SME-FL від 11.03.19р. ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ; договір купівлі-продажу № 237/2019 від 11.11.2019р, свідоцтво про реєстрацію Т3, видаткова накладна, акт приймання-передачі; видаткова накладна СП Євротрейд на покупку напівпричепу-рефрижератора.

Пояснення щодо розблокування податкової накладної № 17 від 11.06.2020р. позивачем надавались разом з підтверджуючими документами про підтвердження реальності здійснення операцій, а саме: пояснення; повідомлення за формою 20-ОПП від 08.05.2020р.; накази; штатний розпис; видаткова накладна № 418 від 11.06.2020; договір поставки товару 1/200120 від 20.01.2020 року; прибуткова накладна № 3215 від 11.06.2020р.; прибуткова накладна №948 від 11.06.2020р.; TTH 980020 від 11.06.2020р.; TTH 980021 від 11.06.2020р.; TTH 980022 від 11.06.2020р.; TTH 980023 від 11.06.2020р.; TTH 980024 від 11.06.2020р.; TTH 980025 від 11.06.2020р.; банківська виписка; повідомлення за формою 20-ОПП від 16.06.2020р.; оборотно-сальдова відомість по рах 36 1; договір № 26/12-19П від 26.12.2019; оборотно-сальдова відомість по рахунку № 105; договір № 20/06/2019 від 20.06.2019.

Разом з тим, позивач отримав негативне рішення регіональної комісії ДПС м. Києва від 16.07.2020р. № 1742610/41778165 про відмову у реєстрації податкової накладної № 17 від 11.06.20 р.

Не погоджуючись з вказаними рішення Комісії регіонального рівня, позивач подав відповідну скаргу до ДПС України.

За результатами розгляду скарги позивача ДПС України залишено скаргу позивача без задоволення, а рішення Комісії регіонального рівня від 16.07.2020 № 1742610/41778165 про відмову у реєстрації податкової накладної № 17 від 01.06.2020 - без змін. Вказане рішення прийняте з посиланням на те, що позивачем не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Не погоджуючись зі спірним рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної № 17 від 01.06.2020, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

При цьому пунктом 3 Порядку № 1246 закріплено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (п.17 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10-11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДПС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Так, пунктом 1 Додатку № 3 до Порядку № 1165 визначено, що до критеріїв ризиковості здійснення операцій належить: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Таким чином, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку № 1165.

Згідно квитанції про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних документ зареєстровано в реєстрі за № , за результатами обробки документ прийнято та зупинено її реєстрацію.

Як підстава зупинення реєстрації спірної податкової накладної зазначено, що, відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки платник податку відповідає вимогам пункту 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій» та вказано : код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2505, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються , та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризикованості здійснення операцій.

Суд зазначає, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарської операції.

Посилання відповідача у квитанції на те, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбаного товару/послуги та обсягу його постачання, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.12 Порядку №1165, подання такої таблиці є правом платника податків, а не обов`язком.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі № 200/14026/18-а та від 23.10.2019 у справі № 826/8693/18, при розгляді аналогічних справ зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень. Посилання відповідачем у розділі додаткова інформація є загальними.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд звертає увагу на те, що квитанція не містить розрахунку показників критерію, якому відповідає позивач, що свідчить про невідповідність квитанції вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку №1165.

Також у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку № 1165.

Суд зазначає, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 04 грудня 2018 року справі № 821/1173/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 78326524).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).

Пунктом 2 Порядку № 520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9 Порядку № 520).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (пункт 10 Порядку № 520).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

З матеріалів справи вбачається, що у спірному рішенні Комісії ГУ ДПС в м. Києві в якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної фактично викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації спірної податкової накладної, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Суд зауважує, що в якості недостатності наданих платником податку документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520.

Пунктом 26 Порядку № 1165 передбачено, що комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

Згідно з пунктом 29 Порядку №1165 передбачено, що до складу комісій регіонального рівня входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів (пункт 30 Порядку № 1165).

Абзацом 5-6 пункту 40 Порядку №1165 визначено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзаци 8-9 пункту 40 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 46 Порядку №1165 у протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Пунктом 45 Порядку №1165 визначено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи:

- доповідь секретаря комісії;

- доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби);

- внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення;

- оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання;

- голосування;

- оголошення головою комісії результатів голосування;

- оформлення протоколу.

Отже, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) передбачає проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Суд звертає увагу на те, що у спірному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не наведено мотивів неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, якої саме інформації у поясненнях окрім тієї, що наведена позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрації податкової накладної.

Крім того, аналіз змісту оспорюваного рішення дає підстави стверджувати, що Комісія ГУ ДПС у м. Києві, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведеної господарської операції та не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданої позивачем податкової накладної.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснення господарської операції.

Натомість Комісія ГУ ДПС у м. Києві будь-якими належними доказами не обґрунтувала підстави прийняття оскаржуваного рішення, зокрема те, яких саме первинних документів необхідно надати позивачу.

Також Комісія ГУ ДПС у м. Києві не довела, що надані позивачем документи мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість реєстрації спірної податкової накладної.

Суд вважає, що ненадання платником окремих необхідних документів пояснюється, передусім, відсутністю чіткої вимоги податкового органу стосовно переліку документів, необхідних для підтвердження конкретної господарської операції.

У зв`язку з цим, сама по собі наявність у законодавстві відповідного переліку усіх можливих документів, які можуть бути використані для підтвердження правомірності складання податкової накладної, і ненадання платником усіх цих документів, не може розглядатись як обставина, що свідчить про вину платника або прямо доводить безпідставність реєстрації податкової накладної.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII,.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах Онер`їлдіз проти Туреччини (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та Беєлер проти Італії (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії Головного управління ДПС у м. Києві по прийняттю спірного рішення, в якому не наведено мотиви її ухвалення та не зазначено підстав неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, а також про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що … адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Однак під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем Комісії Головного управління ДПС документів, а отже, не довели правомірності свого рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття спірного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві № 1742610/41778165 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.06.2020 № 17.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, суд зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній" справі зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановленні у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку № 1246 накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.

Суд звертає увагу на те, що податкова накладна підлягає реєстрації у день її подання.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, суд враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за розгляд справи було сплачено судовий збір на загальну суму 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у місті Києві, оскільки спірне рішення саме комісії регіонального рівня призвело до виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві від 16.07.2020 №1742610/41778165, яким було відмовлено ТОВ «САББІА» у реєстрації податкової накладної від 11.06.2020 № 17.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 11.06.2020 № 17, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «САББІА», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САББІА» (, вул. Миру, буд. 19, м. Київ, 03134) судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (, вул.Шолуденка, 33/19, м.Київ, 04116).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.