Справа № 480/1961/24
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2025 року Справа № 480/1961/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1961/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 з 02.03.2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, в редакції, що підлягає застосуванню згідно із п.3 рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року, та зарахувати до його страхового стажу період роботи з 01.09.1987 по 25.01.1990 в автоклубі Мантуровського РБК, під час якого ОСОБА_1 з 09.12.1987 по 07.12.1989 проходив строкову військову службу у лавах збройних сил срср.
В обґрунтування позову зазначає, що звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, однак отримав відмову, яку вважає неправомірною.
Так, за результатом розгляду документів, доданих до заяви, страховий стаж роботи позивача становить 28 роки 1 місяць 1день , у тому числі пільговий стаж за Списком № 2 12 роки 10 місяців 20 днів (стаж враховано по 31.12.2023).
Пільговий стаж обчислено на підставі довідки № 01/01/10/05/01/02-03/03/138 від 03.04.2023 виданої Структурна Одиниця (Філія) «Укрнафта буріння».
Згідно записів у військовому квитку ОСОБА_1 проходив військову службу з 09.12.1987 по 07.12.1989. Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 працював в автоклубі Мантуровського РБК з 01.09.1987 по 25.01.1990.
При цьому, відповідач просить суд врахувати, що оскільки період роботи в автоклубі ІНФОРМАЦІЯ_1 перетинається з періодом проходження військової служби, зарахувати до страхового стажу період роботи з 01.09.1987 по 25.01.1990 не можливо. Зазначений період потребує підтвердження довідкою підприємства.
Як зазначає відповідач-1, не набуття особою встановлених чинним на момент волевиявлення законодавством умов, що визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, не породжує виникнення права на пенсійне забезпечення. З огляду на це, відпровідач-1 вважає, що діяв правомірно.
Відповідачем-2 - ГУ ПФУ в Сумській області відзиву до матеріалів справи не надано.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 28.02.2023р. звернувся до територіального органу Пенсійного Фонду України - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якого право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають чоловіки, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу 30 років, з них не менше 12 років 06 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності органом, уповноваженим розглянути заяву позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішенням від 07 березня 2023 року №46 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило позивачу в призначенні пенсії з посиланням на те, що вік заявника на дату звернення становить 54 роки 11 місяців 27 днів. Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 29 років. Страховий стаж заявника становить 21 рік 3 місяця 18 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, визначений Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 12 років 6 місяців. Пільговий стаж особи становить 13 років 1 місяць 19 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 з датою заповнення від 25.01.1990 р. з 01.09.1987 р. по 25.01.1990 р., оскільки п е р е т и р а єт ь с я з військовою службою; не зараховано періоди проходження військової служби згідно військового квитка НОМЕР_2 з датою видачі від 08.12.1987р., оскільки дата початку військової служби має в и п рав л е н н я.

Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного страхового стажу 29 років.

07.08.2023 позивач повторно звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії згідно з п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додатково додавши всі документи.

За принципом екстериторіальності органом, уповноваженим розглянути заяву позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.08.2023 №46 позивачу знову відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу згідно статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зазначено, що вік заявника 55 років 5 місяців 06 днів, пільговий стаж 13 років 02 місяців 13 днів, страховий стаж заявника 28 років 07 місяців 01 день. Право на пенсію заявник набуде з 02.03.2027 року.

01.01.2024 позивач втретє звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії згідно з п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності органом, уповноваженим розглянути заяву позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.01.2024 №46 позивачу знову відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п. 2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У рішенні про відмову в призначенні пенсії зазначено, що у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім-тринадцятим п.2 пп.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців - у чоловіків. Вік заявника 55 років 10 місяців. Страховий стаж становить 27 років 10 місяців 01 день.

13.02.2024.позивач вчетверте звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії згідно з п. 2 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності органом, уповноваженим розглянути заяву позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Р і ш ен н ям Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.02.2024 №46 позивачу знову відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п. 2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначено, що за наданими документами страховий стаж складає 28 років 1 місяць 1 день, у тому числі пільговий стаж за списком №2 - 12 років 10 місяців 20 днів.

До страхового стажу н е з а р а х о в а н о періоди р о б о ти : з 01.09.1987 по 25.01.1990 в автоклубі Мантуровського РБК, оскільки період роботи п е р е т и н ається з періодом проходження військової служби; з 01.01.2024 по 31.01.2024 у зв`язку з відсутністю в Реєстрі сум нарахованої заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 29 років.

З рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.02.2024 №46 позивач не погодився, що стало підставою для звернення до суду з позовом, який є предметом розгляду у даній справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статі 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менш 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-УІІІ, який набрав чинності 11.10.2017 внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1058- IV.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІУ (в редакції Закону від 03.10.2017 №2148-УІІІ) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Пунктом 2 розділу XV Закону №1058-ІУ (в редакції Закону №2148-УІІІ) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Таким чином з 01.20.2017 (дата набрання чинності Закону №2148-УІІІ, яким були внесені зміни Закону №1058-ІУ) порядок призначення пенсій за списком № 2, одночасно регламентувався двома нормами права: пунктом «б» ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІУ.

Рішенням Конституційного суду України від 23.01.2020р. № 1-р/2020 «У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-УІІІ»:

- визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ;

- стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-УІІІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788- ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-УІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Конституційний суд України у зазначеному рішенні зробив висновок про те, що норми ст.13, ч.2 ст.14, пункти «б» «г» статті 54 Закону № 1788 (зі змінами, які були внесені до нього) і якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій ст. 8 Конституції України, та порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином з 23.01.2020 (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 в справі № 1-р/2020) діють положення ст. 13 Закону №1788-ХІІ в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом №213-УІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, при цьому залишилися чинними відповідні положення Закону №1058-ІУ.

Тобто з 23.01.2020 в Україні існують дві норми у різних законах, які одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, за якими пенсії за віком призначаються на пільгових умовах за списком №2: п. «б» ч.1 ст. 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-УІІІ та пункт 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІУ у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-УІІІ.

Спірні норми вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає: 50 років за ст. 13 Закону №1788-ХІІ (у редакції до внесення змін Законом №213-УІІІ); 55 років за п. 5 ч. 2 статті 114 Закону №1058-ІУ у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-УІІІ.

Так у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІУ.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20.

Відповідно до частини п`ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Обставини цієї справи, склад її учасників, предмет спору та заявлені позовні вимоги вказують на те, що ця адміністративна справа є типовою справою, яка відповідає ознакам розглянутої справи № 360/3611/20.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у цій справі необхідно керуватися тими правовими висновками, що наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові за результатами розгляду справи № 360/3611/20.

Відповідачем не заперечується, що станом на час звернення позивача за призначенням пільгової пенсії йому виповнилося 50 років.

Згідно рішення відповідача обраховано загальний стаж позивача за наданими документами страховий складає 28 років 1 місяць 1 день, у тому числі пільговий стаж за списком №2 - 12 років 10 місяців 20 днів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду в зразковій справі № 360/3611/20, та з врахуванням того, що позивач на час звернення до пенсійного органу досяг 55 років, та його загальний стаж складає більше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, пенсійний орган зобов`язаний був прийняти рішення про призначення позивачу пенсії.

Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.02.2024 № 46 про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з посиланням на недосягнення позивачем пенсійного віку, визначеного статтею 114 Закону № 1058-ІУ а саме 55 років, є протиправним.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закон № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з копії паспорта громадянина України позивачу виповнилось 55 років 01.03.2023. У свою чергу, із заявою про призначення пенсії останній звернувся до територіального органу Пенсійного Фонду України - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 28.02.2023 р., тому пенсія підлягає призначенню позивачу з 02.03.2023 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

З огляду на зазначене, пенсійний орган має бути зобов`язано призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах у порядку пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ з 02.03.2023.

Однак суд вважає за доцільне зазначити наступне:

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , розділ Відомості про роботу, вбачається, що у ній містяться наступні записи про трудову діяльність:

запис № 1, 01.09.1987 р., призначений завідуючим автоклубом Мантуровського РБК, наказ № 10 від 01.09.1987 р.;

запис № 2, 25.01.1990 р., звільнений із займаної посади за власним бажанням ст. 31 КЗпП РРФСР, наказ № 6 від 25.01.1990 р.;

запис № 3, 09.12.1987-07.12.1989, служба у лавах збройних сил срср, військовий квиток НОМЕР_2 .

Згідно військового квитка позивача НОМЕР_2 з датою видачі від 08.12.1987 р. з 09.12.1987 по 07.12.1989 позивач проходив військову службу лавах збройних сил срср.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, до страхового стажу позивача н е з а р а х о в а н а трудова діяльність в період роботи з 01.09.1987 по 25.01.1990 в автоклубі ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки період роботи п е р е т и н а є т ь с я з періодом проходження військової служби.

При цьому, з розрахунку стажу, який міститься в матеріалах пенсійної справи свідчить (додано до відзиву), що позивачу в р а х о в а н о до страхового стажу проходження строкової військової служби в період з 09.12.2987р. по 07.12.2989р. .

При цьому, позивачем підтверджено факти роботи в автоклубі Мантуровського РБК та проходження строкової військової служби у період з 01.09.1987 по 25.01.1990 - до матеріалів справи надано копію трудової книжки, якою підтверджується факт роботи позивача на вказаному підприємстві.

Сукд бере до уваги, що органами пенсійного фонду вже було зараховано період з 09.12.1987р. по 07.12.1989р. (період проходження військової служби) до стажу роботи позивача. В разі задоволення вимог позивача про зарахування до його стажу роботи періоду з 01.09.1987 по 25.01.1990р. в автоклубі Мантуровського РБК, дійсно буде подвоєння зарахованого періоду до стажу роботи позивача. При цьому, суд наголошує на тому, що відповідач-1 - ГУ ПФУ в Луганській області не був позбавлений можливості вирахувати період роботи позивача завідуючим автоклубом Мантуровського РБК, що не охоплюється періодом військової служби.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Також, згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Крім того, згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем не надано до суду доказів вчинення ним дій щодо перевірки записів у трудовій книжці та інших документах позивача для призначення пенсії.

Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для з`ясування обставин наявності у позивача стажу.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.02.2024р. №46 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що відповідачем неналежним чином розглянуто заяву позивача, суд приходить до висновку, що для ефективного захисту прав позивача є підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 13.02.2024р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи те, що заяву позивача та додані документи не було розглянуто належним чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.09.1987 по 25.01.1990 звернені на майбутнє та не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на те, що виявлені територіальним органом Пенсійного фонду України недоліки у заповненні трудової книжки позивача, при дотриманні усіх вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення, звільнення з роботи тощо), не є підставою для не зарахування спірного періоду до стажу його роботи, а також посилання позивача на правову позицію викладену в постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №513/1195/16-а та від 01.03.2021 у справі №127/1762/17, судом не приймається, оскільки в даному випадку підставою для незарахування до стажу певного періоду є не недоліки у трудовій книжці, а саме встановлений відповідачем-1 факт перетину періоду роботи позивача та періоду перебування на військовій службі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 22.02.2024 №46 про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м.Суми, вул.Степана Бандери, 43, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2024р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 484 грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець