Справа № 280/11498/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 лютого 2025 року Справа № 280/11498/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3)

Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 158-б)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач-2), в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невірного обрахунку стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, а саме визначення цього стажу у розмірі 22 роки 0 місяців 29 днів, замість вірного 22 роки 1 місяць 13 днів.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області обрахувати стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді у розмірі 22 роки 1 місяць 13 днів.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в зарахуванні (не врахування) судді у відставці ОСОБА_1 до суддівського стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання:

половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 30.06.1988 - 1 рік 11 місяців;

періоду роботи на посаді помічника прокурора Запорізького району з 20.12.1996 по 06.07.1997, на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 07.07.1997 по 02.02.1998, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 03.02.1998 по 21.02.2000, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією з 06.04.2000 по 03.12.2001, в цілому 4 роки 9 місяців 28 днів;

стажу роботи, який надавав право на призначення на посаду судді - 3 роки.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи судді у відставці ОСОБА_1 , що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці:

половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 30.06.1988 - 1 рік 11 місяців;

періоду роботи на посаді помічника прокурора Запорізького району з 20.12.1996 по 06.07.1997, на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 07.07.1997 по 02.02.1998, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 03.02.1998 по 21.02.2000, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією з 06.04.2000 по 03.12.2001, в цілому 4 роки 9 місяців 28 днів;

стажу роботи, який надавав право на призначення на посаду судді - 3 роки.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести судді у відставці ОСОБА_1 з 01.10.2024 перерахунок та виплату розміру щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, виходячи зі стажу судді 31 рік 10 місяців 11 днів із розрахунку 72 відсотки суддівської винагороди, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії відповідача щодо відмови в зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 30.06.1988 - 1 рік 11 місяців, періоду роботи на посаді помічника прокурора Запорізького району з 20.12.1996 по 06.07.1997, на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 07.07.1997 по 02.02.1998, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 03.02.1998 по 21.02.2000, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією з 06.04.2000 по 03.12.2001, в цілому 4 роки 9 місяців 28 днів, а також стажу роботи, який надавав право на призначення на посаду судді 3 роки, є протиправними, оскільки судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Наголошує, що правильність обчислення стажу роботи на посаді судді безпосередньо впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що є однією з гарантій незалежності судді, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними актами.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, не передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посаді адвоката та юрисконсульта. Враховуючи вищенаведене, управлінням правомірно не зараховано позивачу період навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, стажу роботи, який надавав право на призначення на посаду судді 3 роки, оскільки діючим законодавством не передбачено таке зарахування. Крім того, зазначає, що періоди роботи на посадах помічника прокурора Запорізького району з 20.12.1996 по 06.07.1997, прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 07.07.1997 по 02.02.1998, старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 03.02.1998 по 21.02.2000, старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією з 06.04.2000 по 03.12.2001 зараховано до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку. В задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач-2 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що зарахування до стажу роботи на посаді судді для обчислення (розрахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання, періоду роботи на посаді помічника прокурора, прокурора, старшого прокурора, стажу роботи, який надавав право на призначення на посаду судді чинним законодавством не передбачено. Таким чином, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачки розраховано та призначено вірно згідно вимог чинного законодавства. В задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 16.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Указом Президента України від 13.08.2002 №712/2002 ОСОБА_1 призначено у межах п`ятирічного строку на посаду судді Запорізького районного суду Запорізької області.

Указом Президента України від 27.08.2003 суддю Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 переведено на роботу на посаді судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя в межах п`ятирічного строку.

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 18.09.2008 №528-VІ суддю ОСОБА_1 обрано суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.09.2024 №2851/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя у зв`язку з поданням заяви про відставку» вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Згідно з цим Рішенням ВРП, станом на дату ухвалення цього рішення загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на звільнення у відставку, становить 31 рік 10 місяців 11 днів.

Згідно з довідкою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2024 №01- 37/429/2024, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 28 років 09 місяців 22 дні та складається з:

- 01.09.1984 30.06.1988 - 1/2 частина навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського;

- 20.12.1996 06.07.1997 - помічник прокурора Запорізького району;

- 07.07.1997 02.02.1998 прокурор відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю;

- 03.02.1998 21.02.2000 старший прокурор відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю;

- 06.04.2000 03.12.2001 старший прокурор відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією;

- 02.09.2002 22.09.2003 суддя Запорізького районного суду Запорізької області;

- 23.09.2003 26.09.2024 суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою від 02.10.2024 про призначення довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів».

Заява про призначення довічного грошового утримання судді у відставці розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачці призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 54% (50% за 20 років роботи + 2% за кожен повний рік роботи понад 20 років) суддівської винагороди, починаючи з 01.10.2024 з розрахунку стажу судді у 22 роки 00 місяців 29 днів.

Позивач зазначає, що відповідачем -1 не враховано до стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 : 1/2 частину періоду її навчання в юридичному ВНЗ; період роботи на посадах прокурора (помічника прокурора); період роботи, який надав їй право на призначення суддею, що стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України "Про судоустрій і статус суддів", яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.

Згідно з ч. 2-3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402- VIІІ суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (ч. 5 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з абз. 4 п. 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За правилами ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із вимогами ст. 135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції. Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до п. 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI, в редакції чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-XIІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ)

Абзацом 2 ч. 4 цієї статті Закону № 2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітраж і в України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражі в у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до роз`яснення поняття «прокурор», яке міститься в ст. 56 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, під поняттям «прокурор» у ст. 8, ч. 4 ст. 9, ч. 1, 2, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 20, ст. 34, 35, 36, 44, 45, ч. 1, 4 і 6 ст. 46, ч. 1 ст. 461, ч. 1 ст. 47, ст. 48, 49, 50, 501, ч. 5 ст. 52 і ст. 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Верховний Суд у постанові від 19.08.2021 по справі № 369/2234/17 вказав, що оскільки за змістом ст. 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття «прокурор» міститься у ст. 56 Закону №789-ХІІ, що стосується поняття "слідчий", то його необхідно трактувати за аналогією, та застосовувати положення ст. 43 Закону № 2862-ХІІ в цій частині, коли йдеться про вирішення питання про можливість зарахування періоду роботи в прокуратурі до стажу, який дає право на відставку судді.

Також, на час набрання чинності Законом № 245З-VI (30 липня 2010 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Згідно з п. 3-1 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

У постановах від 19.06.2018 у справі № 243/4458/17, від 13.11.2019 у справі №521/2593/17, від 05.12.2019 у справі № 592/2737/17, від 13.02.2020 у справі № 592/5433/17, від 24.03.2020 у справі № 559/512/17, від 29.04.2020 у справі № 426/12415/16-а, від 19.08.2021 у справі № 369/2234/17, обставини яких є подібними, Верховний Суд дійшов висновку, що не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та роботи на посаді слідчого та прокурора, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, Законом України від 12.07.2018 № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» ст. 137 Закону № 1402-VIII доповнено ч. 2 такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Передбачені ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» положення щодо зарахування (перерахунку) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) на посаді судді застосовуються з дати набрання чинності Законом № 2509-VIII, тобто з 05 серпня 2018 року.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 сформовано правовий висновок, відповідно до якого ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слід тлумачити у такий спосіб, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Зазначена норма закону призвела до покращення правового становища позивача, оскільки дозволила зарахувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення на посаду судді.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 2862-ХІІ (у редакції, чинній станом на 13 серпня 2002 року) на посаду судді міг бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який мав вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживав в Україні не менш як десять років та володів державною мовою.

Згідно із записами у трудовій книжці після здобуття вищої юридичної освіти (30 червня 1988 року) ОСОБА_1 працювала на посадах стажера в юридичній колегії Ленінського району, адвоката Запорізької обласної колегії адвокатів, юрисконсульта підприємства «Котовський винзавод», юрисконсульта Акціонерного товариства «Запорізький арматурний завод».

Відповідно до частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді, що дає ОСОБА_1 право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки.

За таких обставин, позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді роботи у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судці вперше.

Вказаний висновок викладено також Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі № 560/499/19.

Згідно з довідкою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2024 №01-37/429/2024, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді складає 28 років 09 місяців 22 дні та складається з:

- 01.09.1984 30.06.1988 - 1/2 частина навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського;

- 20.12.1996 06.07.1997 - помічник прокурора Запорізького району;

- 07.07.1997 02.02.1998 прокурор відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю;

- 03.02.1998 21.02.2000 старший прокурор відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю;

- 06.04.2000 03.12.2001 старший прокурор відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією;

- 02.09.2002 22.09.2003 суддя Запорізького районного суду Запорізької області;

- 23.09.2003 26.09.2024 суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Зазначене також підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивачки.

Вказані обставини відповідачем та третьою особою під сумнів не ставляться.

На підставі викладеного, позивач має право на зарахування до загального стажу роботи, який дає право на відставку: половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 30.06.1988 - 1 рік 11 місяців, періоду роботи на посаді помічника прокурора Запорізького району з 20.12.1996 по 06.07.1997, на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 07.07.1997 по 02.02.1998, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 03.02.1998 по 21.02.2000, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією з 06.04.2000 по 03.12.2001, в цілому 4 роки 9 місяців 28 днів, а також стажу роботи, який надавав право на призначення на посаду судді 3 роки

За таких обставин, відмова відповідача у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді зазначених періодів є протиправною.

Крім того, як слідує з матеріалів пенсійної справи, відповідачем обраховано стаж роботи на посаді судді у розмірі 22 роки 0 місяців 29 днів.

Проте, як слідує зі змісту рішення Рішення Вищої ради правосуддя від 26.09.2024 №2851/0/15-24, яким позивача звільнено з посади судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у зв`язку з поданням заяви про відставку, стаж роботи на посаді судді складає 22 роки 1 місяць 13 днів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) виключно Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Зазначена правова позиція неодноразова застосовувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 09.11.2018 справі № 243/4794/17, від 11.12.2018 у справі №522/5168/17 та від 30.01.2020 у справі № 592/3694/17.

Згідно із Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.09.2024 №2851/0/15-24, яким позивача звільнено з посади судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у зв`язку з поданням заяви про відставку, станом на дату ухвалення цього рішення загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на звільнення у відставку, становить -31 рік 10 місяців 11 днів.

Отже, доводи пенсійного органу, які не відповідають наведеному рішенню Вищої ради правосуддя в частині вирахування загального стажу роботи позивача як судді, який дає право на звільнення у відставку, за своєю суттю порушує вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, оскільки таким чином пенсійний орган протиправно перебирає на себе повноваження Вищої ради правосуддя.

Враховуючи викладене, стаж роботи на посаді судді, до якого зараховується зазначений вище стаж, складає загалом 31 рік 10 місяців 11 днів, що дає позивачу право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 72% від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

У силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3;код ЄДРПОУ ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 158-б; ) -задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невірного обрахунку стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, а саме визначення цього стажу у розмірі 22 роки 0 місяців 29 днів, замість вірного 22 роки 1 місяць 13 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області обрахувати стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді у розмірі 22 роки 1 місяць 13 днів.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в зарахуванні (не врахування) судді у відставці ОСОБА_1 до суддівського стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання: половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 30.06.1988 - 1 рік 11 місяців; періоду роботи на посаді помічника прокурора Запорізького району з 20.12.1996 по 06.07.1997, на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 07.07.1997 по 02.02.1998, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 03.02.1998 по 21.02.2000, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією з 06.04.2000 по 03.12.2001, в цілому 4 роки 9 місяців 28 днів; стажу роботи, який надавав право на призначення на посаду судді - 3 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи судді у відставці ОСОБА_1 , що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 30.06.1988 - 1 рік 11 місяців; періоду роботи на посаді помічника прокурора Запорізького району з 20.12.1996 по 06.07.1997, на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 07.07.1997 по 02.02.1998, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами по боротьбі з організованою злочинністю з 03.02.1998 по 21.02.2000, на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією з 06.04.2000 по 03.12.2001, в цілому 4 роки 9 місяців 28 днів; стажу роботи, який надавав право на призначення на посаду судді - 3 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести судді у відставці ОСОБА_1 з 01.10.2024 перерахунок та виплату розміру щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, виходячи зі стажу судді 31 рік 10 місяців 11 днів із розрахунку 72 відсотки суддівської винагороди, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3;код ЄДРПОУ ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.02.2025.

Суддя О.В. Конишева