Справа № 560/18371/24
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

17 лютого 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 , яким відмовлено ОСОБА_1 у звільненні з військової служби у запас, на підставі необхідності здійснення постійного догляду за матір`ю - ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю II групи та відсутністю інших осіб, які могли б здійснювати за ним догляд;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити дії для звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас, на підставі необхідності здійснення постійного догляду за матір`ю - ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю II групи та відсутністю інших осіб, які могли б здійснювати за ним догляд.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача з рапортом про звільнення з військової служби, оскільки його мати має ІІ групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду. Проте відповідач повідомив, що підстав для його звільнення немає.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позов, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивачу було відмовлено у звільненні з військової служби, оскільки до рапорту не додано документів, що підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення особи з інвалідністю та, яка потребує постійного догляду. Крім того, до рапорту не додано документів, що підтверджують необхідність здійснення постійного догляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

05 листопада 2024 року від старшого сержанта ОСОБА_1 надійшов рапорт щодо звільнення з військової служби у запас на підставі підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю - ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю II групи.

Листом від 21.11.2024 на зазначений рапорт ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) було надано відповідь за результатами розгляду про те, що наданих військовослужбовцем документів не достатньо для прийняття рішення щодо його звільнення через сімейні обставини відповідно до частини п`ятої та з урахуванням частини дванадцятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Згідно з ч.12 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Отже, положеннями Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що для звільнення з військової служби військовослужбовець має довести відсутність у матері позивача інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати за нею постійний догляд, або неможливості здійснення постійного догляду за матір`ю позивача такими особами через їх самостійну потребу в постійному догляді за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджених указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до п.14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби.

Так, позивачем подано відповідачу рапорт від 05.11.2024 про звільнення з військової служби у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Однак, суд звертає увагу, що відповідачем було відмовлено позивачу у звільненні з військової служби.

За позицією відповідача, до рапорту про звільнення з військової служби позивачем, не додано документів, що підтверджують відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення особи, яка є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду. Також, до рапорту не додано документів, що підтверджують необхідність здійснення постійного догляду за матір`ю позивача.

Суд звертає увагу на те, що до рапорту позивачем не було додано сторінок паспортного документу його матері, в яких зазначено її дітей, тобто відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико - соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Згідно з біографічною довідкою позивача, що надана відповідачем та додана до матеріалів справи, ним самостійно було надано інформацію щодо членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення до відділу кадрів та обліку особового складу, що були внесені до книги алфавітного обліку військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського складу НОМЕР_2 прикордонного загону, що у такого наявний брат - ОСОБА_3 , 1986 р.н., однак така інформація позивачем надана не була.

Також встановлено, що позивач не в повному обсязі надав інші форми та бланки, які підтверджують необхідність отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, а саме:

- висновок та показники, які видаються уповноваженим органом за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, які затверджені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року за № 859 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі" (у висновку про наявність порушення функції організму, через які невиліковно хворі особи не можуть постійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, долученого позивачем до рапорту, не зазначено конкретну соціальну послугу, що є рекомендованою для його матері);

- акт проведення обстеження сім`ї, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 29.01.2021 № 37 "Про затвердження форм документів, необхідних для призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі".

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що відповідач правомірно відмовив у задоволенні рапорту позивача та звільненні його з військової служби.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторно подати до відповідача рапорт про звільнення з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, додавши необхідні документи.

Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя Я.В. Драновський