Справа № 935/2784/23
Суддя: Третяк Я. М.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 935/2784/23
Провадження №2-а/367/65/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Третяк Я.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Люліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення БАД № 562281 від 18 серпня 2023 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, адміністративну справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 18 серпня 2023 року працівниками ВП №2 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №562281 від 18.08.2023.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови серії БАД №562281 від 18.08.2023 ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а», п.2.3 «г» ПДР України, оскільки 18.08.2023 о 01 год. 47 хв. у м. Коростишеві по вул. Романа Шухевича він, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керував скутером «Ямаха» без мотошолома, зупинившись ближче 10 м до пішохідного переходу, при цьому, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Так, позивач посилається на те, що відомості, які зазначені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, оскільки він не керував транспортним засобом у розумінні приведення його в рух за допомогою його функціональних особливостей. До того ж, зазначає, що працівником поліції не здійснювалося вимірювання відстані між мопедом та пішохідним переходом. Окрім того, зазначає, що не може вважатися таким, що позбавлений права керування відповідно до судового рішення, оскільки воно не набрало законної сили.

Ураховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2023 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передано за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М. від 15 березня 2024 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ухвалі суду визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 163 КАС України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Відповідно до ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилося та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

До суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №562281 від 18.08.2023, в якому представник ГУ НП в Житомирській області просить відмовити в задоволенні позову, вважаючи твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підтвердження своїх заперечень відповідач надав докази. Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначає, що факт керування позивача транспортним засобом підтверджується відповідним відео, про позбавлення права керування позивач був обізнаний, працівник поліції під час виявлення та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 діяв у встановленому законом порядку, а дії позивача були вірно кваліфіковані. З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні позову.

Відповіді на відзив позивачем до суду подано не було.

Судом установлено такі обставини.

Відповідно до постанови серії БАД № 562281 від 18.08.2023 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 18.08.2023 о 01 год. 47 хв., будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідно до постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.08.2023, керував скутером «Ямаха» у м. Коростишеві по вул. Романа Шухевича без мотошолома, зупинившись ближче 10 м до пішохідного переходу. За постановою ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим до нього на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП застосовано адміністративне стягнення в розмірі 20400,00 грн.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у оскаржуваній постанові обставин підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який надано відповідачем разом з відзивом.

Також, судом установлено, що відповідно до постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.08.2023 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Зазначена постанова суду набрала законної сили 19.08.2023, про що Коростишівським районним судом Житомирської області здійснено відповідний запис, що також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Вирішуючи вказаний спір, суд керується такими нормами діючого законодавства.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 1).

Розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що в разі виявлення правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (у частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128-129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків..

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд дійшов висновку, що факт керування ОСОБА_1 18.08.2023 о 01 год. 47 хв. скутером «Ямаха» у м. Коростишеві по вул. Романа Шухевича без мотошолома підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який було надано відповідачем.

Зазначений доказ судом визнано належним та допустимим, жодних обставин на спростування цього позивачем зазначено не було.

До того ж, на спростування цих обставин позивачем не було надано жодного доказу.

За таких обставин, оскаржувана постанова в частині застосування адміністративного стягнення до ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 122 КУпАП прийнята поліцейським на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, суд не погоджується з підставами притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з огляду на таке.

Підпунктом «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За правилами ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

У свою чергу, ч.ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 8 розділу XII Інструкції № 1395 особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Сторонами не оспорювався той факт, що до прийняття оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.08.2023.

З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП зазначена постанова суду набрала законної сили 19.08.2023.

Разом з тим, обставини, що стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП відбувалися 18.08.2023, тобто до набрання законної сили рішенням суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що при розгляді даної справи поліцейський дійшов помилкового висновку, що 18.08.2023 ОСОБА_1 вважався особою, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування.

Ураховуючи викладене, факт вчинення 18.08.2023 позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за обставин, наведених у оскаржуваній постанові, не знайшов свого підтвердження, а тому до ОСОБА_1 безпідставно застосовано стягнення за цією статтею.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи викладене, оскаржувана постанова в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП є протиправною, оскільки не ґрунтується на вимогах закону, а тому в цій частині підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а тому позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, ч. 4 ст. 126, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 132, 134, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Визнати протиправною та частково скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД № 562281 від 18.08.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до приписів частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 121 та частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд до компетентного органу Головного управління Національної поліції України в Житомирській області для визначення заходу стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 121 та частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я.М.Третяк