Справа № 686/1576/25
Суддя: Колієв С. А.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/1576/25
Провадження № 2-а/686/61/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Кучерук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 із позовом в якому просив скасувати постанову №325 від 10.01.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.201-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.01.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №325 у справі про адміністративне правопорушення якою він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.201 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17 000,00 гривень. Вказаною постановою він був визнаний винуватим у тому, що 04.10.2024 року за адресою місця проживання ОСОБА_1 було направлено повістку про виклик начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повернулася з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Таким діями ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону та мобілізаційну підготовку, а саме абз.11 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.17 Закону України «Про оборону України», абз. 3, ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додатку №11 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 пункт 2 частини 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 р №560.

Зазначив, що він є інвалідом 2 групи та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 10.06.2024 року він пройшов медичний огляд в ІНФОРМАЦІЯ_3 і ВЛК підтвердила його захворювання, на підставі якого йому було встановлено групу інвалідності. 27.06.2024 року ним було уточено свої персональні дані, зокрема він повідомив свою актуальну адресу проживання, яка відповідає його адресі реєстрації. У відповідності до діючого законодавства йому була надана відстрочка від призову строком до 11.08.2024 року, яка у подальшому продовжена до 11.11.2025 року. На початку січні 2025 року у додатку Резерв+ він дізнався про наявність відомостей про порушення ним правил військового обліку. Прибувши 09.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення №32 за те, що він 04.10.2024 року не забрав повістку у відділенні «Укрпошта» та не прибув за викликом 05.10.2024 року.

Просив врахувати, що 05.10.2024 року він не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки жодної повістки не отримував. Також просив врахувати, що з урахуванням нормативних строків пересилання поштових відправлень, у випадку, якщо така повістка направлялася на його адресу 04.10.2024 року вона не могла бути доставлена раніше 08.10.2024 року, в той час як виклик був здійснений на 05.10.2024 року. Жодних повідомлень про наявність на його ім`я будь-якої кореспонденції на його номер телефону не надходило, хоча він своєчасно оновив такі свої дані через Резерв+. Також просив врахувати, що він працює в ТОВ «Старокостянтинівцукор» та в період з 02.10.2024 року по 08.10.2024 рік перебував у відрядженні у селищі Первомайське Миколаївської області. За адресою АДРЕСА_1 він зареєстрований і проживає разом з дружиною та донькою. Жодних повісток чи повідомлень про наявність надіслання на його ім`я повістки його дружина також не отримувала.

Відзив на позов відповідачем не поданий.

В судове засідання позивач не з`явився. Подав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

09.01.2025 року старшим стрільцем взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення №32 стосовно ОСОБА_1 .. Згідно вказаного протоколу зазначено, що ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 09.01.2025 року о 11.00 годині самовільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04.10.2024 року не забрав повістку у відділенні «Укрпошта», не прибув за викликом 05.10.2024 року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив абз. 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України», за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

10.01.2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №325 за справою про адміністративне правопорушення згідно якої ОСОБА_1 був визнаний винуватим та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17 000,00 гривень. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що 04.10.2024 року засобами поштового зв`язку на його адресу було направлено повістку про виклик начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак повістка повернулася за відсутності адресата за вказаною адресою. Такими діями військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону та мобілізаційну підготовку, а саме абз.11 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.17 Закону України «Про оборону України», абз. 3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт 2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додатку №11 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», пункт 2 частини 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

Предметом вищезазначеного позову є спір про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Частина 3 статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненні під час особливого періоду.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до приписів абз.7, 10 та 11 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Частинами 1 та 2 статті 17 Закону України «Про оборону» визначено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Приписами частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до частини 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки до акта МСЕК серія 12 ААВ №022051 29.12.2020 року ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності довічно.

ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та має відстрочку від мобілізації до 11.11.2025 року (тип відстрочки п.2 ч.1 ст.23). Свої данні ОСОБА_1 уточним вчасно 27.06.2024 року та згідно цих даних його місце проживання є: АДРЕСА_1 .

Згідно оскарженої постави, ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що не з`явився на виклик за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.10.2024 року.

При цьому суд звертає свою увагу на те, що відповідачем доказів того, що така повістка направлялася на адресу ОСОБА_1 суду не представлено. Разом з цим, суд звертає свою увагу на, те що згідно вказаної постанови така повістка на адресу ОСОБА_1 направлялася засобами поштового зв`язку 04.10.2024 року. Доказів коли така повістка була здана до поштового відділення матеріали справи не містять, як і не містять даних коли така повістка була повернута відправнику.

Направлення ІНФОРМАЦІЯ_3 повістки позивачу засобами поштового зв`язку про необхідність його явки до центру комплектування лише за день до такої явки, свідчать про об`єктивну неможливість своєчасного вручення такої повістки та відповідно своєчасної явки особи, яку викликають на визначену дату.

Крім того суд звертає свою увагу на те, що в період з 02 по 08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 перебував у відрядженні у смт. Первомайське Миколаївської області, що підтверджено відповідними наказом про відрядження №63-Б від 01.10.2024 року директора ТОВ «Старокостнтинівцукор», посвідченням про відрядження, відмітками про вибуття у відрядження, прибуття в пункти призначень, вибуття з них і прибуття до місця постійної роботи. Факт перебування ОСОБА_1 у відрядженні, зважаючи на те, що відповідний виклик припадав на період перебування позивача у такому відрядженні, відповідно до приписів ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є поважними причинами неявки за викликом.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на переконання суду, відповідачем не доведений, оскільки жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт неявки ОСОБА_1 за викликом без поважних причин матеріали справи не містять та спростовуються дослідженими доказами у справі.

Зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію за викладених в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення обставин, враховуючи те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід визнати, що винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена без достатніх доказів, які б підтверджували його вину за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17-20, 69-72, 86, 158-163 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №325 за справою про адміністративне правопорушення від 10.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2025 року.

Суддя: С.А.Колієв