Справа № 280/5706/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Справа № 280/5706/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Лишенка Сергія Сергійовича (пр. Соборний, 155/79, м. Запоріжжя, 69126), до Міністерства оборони України (пр. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ), в особі представника адвоката Лишенка Сергія Сергійовича, до Міністерства оборони України (далі відповідач, МО України), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:

визнати протиправним рішення відповідача, прийняте у формі протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.03.2024 №5/в (пункт 22), в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, сержанта ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_2 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, сержанта ОСОБА_3 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом за результатами розгляду даної справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач (представник позивача) зазначив, що за результатами службового розслідування комісією військової частини НОМЕР_1 акт службового розслідування не складався, відповідно вина військовослужбовця ОСОБА_3 та причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця ОСОБА_3 та подією, що трапилась, не встановлювались. Результати службового розслідування зазначені в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2022 №223. Після винесення постанови слідчим від 19.08.2022 про закриття кримінального провадження №0000642 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, слідчим не було зазначено, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення і протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 після закриття провадження у справі не складався. Факт навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства ОСОБА_3 та вчинення ним адміністративного правопорушення не підтверджено жодним документом. Таким чином вважає, що відповідач неправомірно відмовив в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, сержанта ОСОБА_3 . Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 24.06.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі третя особа, ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Судовий розгляд призначений без повідомлення (виклику) учасників справи.

15.07.2024 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до висновків службового розслідування військової частини НОМЕР_2 причиною смерті військовослужбовця ОСОБА_3 , який знаходився у відпустці, є нещасний випадок внаслідок поранення зі зброї. Згідно з постановою про закриття кримінального провадження ГУНП в Запорізькій області Запорізького районного управління поліції від 19.08.2022 року смерть ОСОБА_3 настала в результаті нещасного випадку від кульового поранення, отриманого через власну необережність. Відповідно до статті 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, є адміністративним правопорушенням. Відповідно до 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги. Таким чином підстав для прийняття комісією позитивного рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги немає. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

19.07.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не складався. Відповідачем не було надано до суду жодних доказів вчинення військовослужбовцем ОСОБА_3 адміністративного правопорушення. Недоведення вини ОСОБА_3 згідно з презумцією невинуватості є доведенням його невинуватості. Таким чином, ОСОБА_3 не вчиняв адміністративного правопорушення. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

27.08.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи відповідь Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 26.08.2024 №11597/47/01-2024.

Інших заяв (клопотань, пояснень тощо) від учасників справи до суду не надходило.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 04.12.2013, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (копія свідоцтва про народження додана до позову та долучена до матеріалів справи).

05.07.2022 сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько ОСОБА_2 , в результаті нещасного випадку, знаходячись в гаражі № НОМЕР_4 гаражного кооперативу по АДРЕСА_3 , отримав вогнепальне поранення в області живота. ОСОБА_3 був доставлений до комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради (далі - Міська лікарня №9) з діагнозом - вогнепальне поранення передньої брюшної стінки.

За даним фактом 05.07.2022 Відділом поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - Відділ поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області) до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження за №0000642, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України (копія витягу з ЄРДР долучено до матеріалів справи).

19.08.2022 постановою слідчого слідчого відділення Відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (копія постанови додається до позову).

Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності працівниками відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не складався, що підтверджується відповіддю Відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 26.08.2024 №11597/47/01-2024 (долучено до матеріалів справи).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер у Міській лікарні №9 під наглядом лікарів, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 21.07.2022, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (копія свідоцтва про смерть долучено до матеріалів справи).

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» №240 від 05.07.2022 комісією військової частини НОМЕР_1 за фактом отримання вогнепального поранення м`яких тканин бічної сінки живота 05.07.2022 військовослужбовцем Збройних Сил України, військової служби за контрактом, водієм 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_3 було проведено службове розслідування.

Результатами службового розслідування встановлено наступне: отримання вогнепального поранення м`яких тканин бічної стінки живота 05.07.2022, перебуваючи у відпустці за сімейними обставинами, та настання смерті в ході лікування у 9-й міській лікарні міста Запоріжжя 14.07.2022 військовослужбовця Збройних Сил України, військової служби за контрактом, водієм 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_3 слід вважати як нещасний випадок, який не пов`язаний із захистом Батьківщини, захистом суверенітету і територіальної цілісності України, у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Україні, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупуванні « ІНФОРМАЦІЯ_6 », під час воєнного стану, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №223 від 04.09.2022 (копія наказу долучено до матеріалів справи).

В інтересах сина загиблого, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було подано заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги разом з пакетом документів.

Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія) сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, сержанта ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що підтверджується витягом із протоколу засідання Комісії від 15.03.2024 №5/в (копія Витягу з протоколу долучено до матеріалів справи).

Зокрема, у Витязі з протоколу зазначено: «Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 04.09.2022 №223 (про результати службового розслідування) причиною смерті військовослужбовця, який знаходився вдома у відпустці, є нещасний випадок внаслідок поранення зі зброї.

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження ГЦНП в Запорізькій області Запорізького районного управління поліції від 19.08.2022 № 0000642 смерть ОСОБА_3 настала в результаті нещасного випадку, від кульового поранення отриманого через власну необережність.

Відповідно до статті 172-19 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення є адміністративним правопорушенням.

Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо смерть військовослужбовця є наслідком: навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); вчинення адміністративного правопорушення».

Нн погоджуючись з таким рішенням відповідача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Виплату одноразової грошової допомоги було запроваджено з 01.01.2007 року після внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (ст. ст. 16, 16-1 16-4 вищезазначеного Закону).

Частиною 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання припису ч. 9 ст. 16-3 вищезазначеного Закону постановою Кабінетом Міністрів України від 25.12.2013 року №975 було затверджено «Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок №975).

При визначенні права особи на отримання одноразової грошової допомоги, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (ч. 9 ст. 16-3) делеговано Кабінету Міністрів України визначати не тільки порядок проведення компенсаційних виплат, а й умови, за яких вони здійснюються.

Пунктом 1 цього Порядку визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пункт 2 Порядку №975 передбачає: допомога, що не призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

В п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 зазначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Крім того, п. 10 Порядку №975, встановлює, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста

- для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Згідно з абзацом 6 пункту 10 Порядку №975, в редакції від 21.11.2020, що діяла на день смерті ОСОБА_3 , одним з документів, що додається до заяви про виплату одноразової грошової допомоги є копія документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства.

При цьому законодавство не містить конкретного переліку документів, якими має підтверджуватися той факт, що загибель (смерть) військовослужбовця не пов`язана з вчиненням ним адміністративного правопорушення. В якості вказаних документів можуть бути: акт службового розслідування, наказ командира частини, прийнятого за результатами службового розслідування, висновок судово-медичної експертизи, медичне свідоцтво про смерть, тощо.

Суд звертає увагу, що до заяви про виплату одноразової грошової допомоги було додано копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2022 «Про результати службового розслідування». При цьому результатами службового розслідування не встановлено, що загибель ОСОБА_3 пов`язана з вчиненням ним адміністративного правопорушення, вину та причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця ОСОБА_3 та подією, що трапилась, не встановлено.

Таким чином, позивачем було виконано вимоги п.10 Порядку №975 та додано до заяви про виплату одноразової грошової допомоги весь необхідний перелік документів.

Про те, що позивачем не надано необхідних документів у спірному протоколі засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.03.2024 №5/в не зазначено.

За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що позивач не надав документ, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що відповідачем було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги саме з підстав вчинення військовослужбовцем ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, а не з підстав ненадання позивачем достовірних документів про причини і обставини загибелі (смерті) військовослужбовця.

Статтею 62 Конституції України закріплено презумцію невинуватості: особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

19.08.2022 слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000642 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України. Таким чином, загибель ОСОБА_3 не пов`язана з вчиненням ним кримінального правопорушення за зазначеною нормою Кримінального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів не вбачається навмисного спричинення загиблим собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю, або вчинення ним самогубства.

У п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 р. №23-рп/2010Конституційний Суд України зазначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Такий підхід неодноразово застосовувався у судовій практиці, зокрема, у постановах ВП ВС від 11 лютого 2021 р. у справі №11-1219сап19 та від 2 вересня 2021 р. у справі №11-97сап20. Презумпція невинуватості, крім кримінального процесу, підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення та означає, що всі сумніви стосовно події порушення та винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь; недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Частиною 8 ст.38 КУпАП встановлено: «У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження».

Статтею 254 КУпАП встановлено: «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності».

Тобто Кодексом України про адміністративне правопорушення передбачено, що єдиним належним доказом вчинення адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення.

З метою збирання доказів по справі представником позивача було надіслано адвокатський запит до Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо надання інформації чи складався працівниками відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області у період з 05.07.2022 по 20.11.2022 протокол про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.172-19 КУпАП «Порушення правил поводження зі зброєю, а також речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення».

Згідно відповіді Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 26.08.2024 №11597/47/01-2024 в період з 05.07.2022 по 20.11.2022 жодних протоколів відносно ОСОБА_3 складено не було (копія відповіді долучена до матеріалів справи).

Таким чином, ОСОБА_3 не вчиняв адміністративного правопорушення за ст.172-19 КУпАП.

Враховуючи, що це було єдиною підставою для прийняття відповідачем рішення, у формі Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.03.2024 року №5/в (пункт 22), в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, сержанта ОСОБА_3 , то таке рішення є невмотивованим та протиправним.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, слід виходити із критеріїв, закріплених у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач відзив та витребувані судом документи (матеріали) не надав, проти задоволення позовних вимог не заперечив, правомірність своїх дій (бездіяльності) належними та допустимими доказами не довів.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення).

Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Лишенка Сергія Сергійовича (пр. Соборний, 155/79, м. Запоріжжя, 69126), до Міністерства оборони України (пр. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним рішення Міністерства оборони України, прийняте у формі протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.03.2024 №5/в (пункт 22), в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , сину загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, сержанта ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву з доданими документами ОСОБА_2 про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поранення, сержанта ОСОБА_3 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 сплачену суму судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «17» лютого 2025 року.

Суддя Р.В. Кисіль