Справа № 160/23062/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 лютого 2025 р.Справа № 160/23062/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа 1: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" , третя особа 2: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

УСТАНОВИВ:

26.08.2024 року через підсистему Електронний суд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа 1: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" , третя особа 2: ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (51925, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Кам`янське, просп. Гімназичний, 47, ) від 04.10.2016 про розшук майна боржника в межах виконавчого провадження №52693546

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді Ількову В.В.

Пред`явлену позовну заяву ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 року залишено без руху, через невідповідність вимогам КАС України, та встановлений позивачу строк, десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, а саме надання:

- заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

До суду 09.09.2024 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій він просить:

- визнати протиправною бездіяльність Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (51925, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Кам`янське, просп. Гімназичний, 47, ), щодо не зняття арешту накладеного на автомобіль AUDI моделі A8 2000 р. в. номер кузова: НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (51925, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Кам`янське, просп. Гімназичний, 47, ) від 04.10.2016 про розшук майна боржника в межах виконавчого провадження № 52693546.»;

- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

Також, 09.09.2024 року до суду було подано заяву про поновлення строків.

Вирішуючи питання наявності підстав для відкриття провадження у справі за уточненою позовною заявою та враховуючи надані позивачем докази, суд зазначає про таке.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" було повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», задоволено частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року в адміністративній справі № 160/23062/24, скасовано.

Матеріали справи № 160/23062/24 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

11.02.2025 року справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та передана суддя Ількову В.В. для подальшого розгляду.

Так, згідно матеріалів справи, постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2025 року обґрунтована тим, що в наведених поясненнях зазначено, що виконавче провадження №52693546 здійснювалось з примусового виконання виконавчого листа № 208/1770/15 від 24.07.2015 року виданого Заводським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 168369.60 грн.

Відповідно до рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11.06.2015 року у справі № 208/1770/15, на підставі якого було видано наведений виконавчий лист, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (р/р НОМЕР_3 , МФО 305299 ), який розташований: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 - заборгованість за кредитним договором № DNT0A5 від 13.06.2008 року, яка станом на 20.02.2015 року складається з: 84184,82 гривень заборгованість за кредитом; 64392,00 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250,00 гривень - штраф (фіксована частина); 19542,78 гривень штраф (процентна складова), а всього 168369 (сто шістдесят вісім триста шістдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір 3654,00 гривень.

Зміст наведеного рішення було встановлено на підставі даних Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до змісту наведеного рішення, останнє було прийнято Заводським районним судом м. Дніпродзержинська в порядку цивільного судочинства.

Отже, виходячи зі змісту спірних правовідносин та положень приписів ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» апеляційний суд дійшов до висновку, цей даний спір підлягає розгляду, саме в порядку цивільного судочинства.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції не встановлювалась юрисдикція, в межах якої має оскаржуватись спірна постанова відповідача, що в силу ст. 171 КАС України передує з`ясуванню дотримання строків звернення до суду.

Вказують, що встановлення наведеного факту зумовлює відсутність необхідності визначення поважності причин пропуску строку звернення до суду та можливості повернення адміністративного позову.

Відтак, з огляду на наведені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку відносно передчасності висновків суду першої інстанції щодо правомірності, саме повернення адміністративного позову позивача за вказаних підстав.

Згідно положень ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до пунктів 1, 3, 4 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Пунктом першим частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульовано ст. 74 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Так, частиною першою вказаної статті Закону №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У ч. 2 ст. 74 Закону №1404-VIII закріплено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання виконавчого документу, виданого адміністративним судом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору; постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди; постанови приватного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження; постанови приватного виконавця про стягнення штрафів.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у п.25 постанови від 05.12.2018 у справі №279/2369/17, юрисдикція спорів про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених на виконання судових рішень, залежить, зокрема, від суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів не належать справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих місцевими (районними) судами, а необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта.

Згідно матеріалів справи, у тому числі, згідно позиції апеляційної інстанції, викладеної у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2025 року у справі №160/23062/24 - виконавче провадження №52693546 здійснювалось з примусового виконання виконавчого листа № 208/1770/15 від 24.07.2015 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 168369.60 грн.

Відповідно до рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 11.06.2015 року у справі № 208/1770/15, на підставі якого було видано наведений виконавчий лист, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (р/р НОМЕР_3 , МФО 305299 ), який розташований: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 - заборгованість за кредитним договором № DNT0A5 від 13.06.2008 року, яка станом на 20.02.2015 року складається з: 84184,82 гривень заборгованість за кредитом; 64392,00 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250,00 гривень - штраф (фіксована частина); 19542,78 гривень штраф (процентна складова), а всього 168369 (сто шістдесят вісім триста шістдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір 3654,00 гривень.

Зміст наведеного рішення було встановлено на підставі даних Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до змісту наведеного рішення, останнє було прийнято Заводським районним судом м. Дніпродзержинська в порядку цивільного судочинства.

Отже, виходячи зі змісту спірних правовідносин та положень приписів ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» апеляційний суд дійшов до висновку, цей даний спір підлягає розгляду, саме в порядку цивільного судочинства.

Слід також вказати про те, що за ч. 1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Тобто, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України та його примусовим виконанням.

Приймаючи до уваги те, що позивачем оскаржується постанова відповідача в рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення у цивільній справі, суд вважає, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Спір щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі, винесеного районним судом за правилами ЦПК України, належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, і його потрібно розглядати в порядку ЦПК України.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є дії державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого судом в порядку цивільного судочинства, що вочевидь знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду.

За наведених обставин, суд вважає, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції.

Пунктом першим частини першої статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов не підсудний Дніпропетровському окружному адміністративному суду, оскільки його не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, позов має розглядатись за правилами ЦПК України тим судом, який видав виконавчий документ, а відтак у відкритті провадження слід відмовити.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд роз`яснює позивачеві, що розгляд вказаних вимог повинен здійснюватися за правилами ЦПК України, судом, яким видано виконавчий документ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 248 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/23062/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа 1: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" , третя особа 2: ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс" (49126, м.Дніпро, пр. Праці, 2Т, ).

Відповідач: Заводський відділ Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (51925, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м.Кам`янське, просп. Імназичний, 47, ).

Третя особа 1: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1д, ).

Третя особа 2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ).

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя В.В. Ільков