Справа № 607/27299/24
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2025 Справа №607/27299/24 Провадження №2-а/607/115/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

секретаря с/з Гоцак І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Тернополя адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3633627 від 09.12.2024, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 09.12.2024 о 16.37 год. в с. Старий Вишнівець по вул. Збаразька, 32, керував транспортним засобом марки Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 «БОРИС», в якого в темну пору доби не горів задній правий габаритний ліхтар, чим порушив п. 31.6 Б ПДР. З винесеною постановою не погоджується, оскільки всі зовнішні світлові прилади керованого ним автомобіля перебували у справному стані, у чому він переконався перед початком руху, однак у процесі руху лампа габариту могла перегоріти. Окрім цього, позивач звертає увагу, що йому інкримінується правопорушення, відповідальність за яке не передбачене КУпАП чи іншим нормативним актом. Так, ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. Водночас, п.п.б п. 31.6 ПДР, передбачає заборону подальшого руху транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів, тобто обох задніх габаритних ліхтарів, а не одного. Отже, несправність однієї лампи заднього габариту не віднесено до переліку несправностей зовнішніх світлових приладів за наявності яких згідно з ч.1 ст. 121 КУпАП чи п.31.6б ПДР забороняється експлуатація такого транспортного засобу. З огляду на викладене, вважає оскаржувану постанову протиправною, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

02.01.2025 судом зареєстрований відзив на позов поданий представником відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області із змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти нього. Так, представник відповідача вказує, що твердження позивача викладені у позовній заяві щодо невірної кваліфікації пункту ПДР України працівником поліції не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п. 31.6 б забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних фонарів. Окрім цього, представник зауважує, що виходячи з п.п. 31.6б ПДР задній правий габаритний ліхтар підпадає під кількість і режим роботи зовнішніх світлових приладів, оскільки в конструкції керованого позивачем Т3 наявні і правий і лівий габаритні ліхтарі, та їх режим роботи передбачає те, що горіти повинні обидва ліхтарі. На переконання представника, жодних порушень при оформлені матеріалів справи та кваліфікації пункту ПДР України поліцейським допущено не було, а відтак твердження позивача, котрі викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, а мають на меті лише уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. З огляду на викладене представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що відповідачем не лише не надано жодного доказу вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, але й відсутня сама подія протиправного діяння, тому просить позов задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області у судове засідання не з`явилася, однак у відзиві на позовну заяву просила суд здійснювати розгляд справи без її участі та просила відмовити у задоволені позовних вимог позивача з підстав викладених у відзиві на позов.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлено, що 09.12.2024 інспектором ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РУП ГУНП в Тернопільській області Крук В.В. прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕНА №3633627, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Згідно з даною постановою ОСОБА_1 ставиться у провину, те що він 09.12.2024 о 16.37 год в в с. Старий Вишнівець по вул. Збаразька, 32, керував транспортним засобом марки Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 , в якого в темну пору доби не горів задній правий габаритний ліхтар, чим порушив п. 31.6 Б ПДР заборона керування тз в темну пору доби в умовах недостатньої видимості, якщо не горять.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

Зі змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 даного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як встановлено судом під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення ним вимог п.п. б п. 31.6 ПДР, що виразилось у керуванні транспортним засобом в якого в темну пору доби не горів задній правий габаритний ліхтар.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зокрема системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Тобто, у відповідності до диспозиції вказаної норми адміністративна відповідальність передбачена не за керування водієм транспортним засобом, що має будь-які несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби, а лише за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), за наявності яких відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Вичерпний перелік несправностей зовнішніх світлових приладів транспортних засобів, за наявності яких згідно із законодавством забороняється експлуатація таких транспортних засобів, наведений у пп. 31.4.3. п. 31.4. Р 31 ПДР, однак позивачу інкримінується порушення вимог п.п. б п. 31.6 ПДР.

Згідно з пп. «б» п. 31.6. ПДР, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Тобто, ця норма ПДР вказує на заборону подальшого руху транспортного засобу за наявності наведених у ній несправностей транспортного засобу, однак не передбачає застосування адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

З урахуванням вищевказаного, повна заборона подальшого руху транспортним засобом, за винятком, коли в транспортному засобі не горить задній правий габаритний ліхтар, що передбачено пунктом 31.6.б ПДР, може бути лише у випадках, коли у темну пору доби не горять обидва задні габаритні ліхтарі.

Водночас, за змістом вказаних норм, ПДР не забороняється експлуатація транспортного засобу, у якому не горить задній правий габаритний ліхтар в темну пору доби, а тому експлуатація такого транспортного засобу не утворює в діях водія складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем неправомірно кваліфіковано несправність транспортного засобу позивача, як таку, що підпадає під зазначену у пункті 31.6 б ПДР, а твердження ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, представником відповідача не спростовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою даної норми права передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №660/575/16-а від 31.01.2018.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд також зазначає, що з урахуванням положень вказаної норми рішення суб`єкта владних повноважень не потребує окремого визнання його протиправним чи неправомірним, оскільки така неправомірність підтверджується шляхом скасування оскаржуваної постанови.

На підставі наданих доказів та вимог законодавства, суд доходить висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3633627 від 09.12.2024, слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В силу вимог ч.1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., згідно квитанції ID:7393-5505-7687-6419 від 18 грудня 2024 року, підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 2, 9, 72, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 19, 121, 247, 251, 252, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3633627 від 09.12.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу задовольнити, наведену постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, , адреса місця знаходження: вул. Валова,11, м. Тернопіль, 46001

Головуючий суддяЛ. Т. Базан