Справа № 520/16417/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р. Справа № 520/16417/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2024, (головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В.) по справі № 520/16417/24

за позовом ОСОБА_1

до Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції (по стройовій частині) від 02.04.2024 № 25, в частині виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції та всіх видів забезпечення;

- зобов`язати Північний відділ з питань запобігання та виявлення корупції поновити ОСОБА_1 на посаді офіцера Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції з 02.04.2024.

Позивач вважає звільнення не законним оскільки звільнення відбулося під час проходження ним лікування, без обстеження ВЛК, крім того в розрахунках вислуги років невірно зазначено 6 років, замість 8.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин справи та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що проходив службу на посаді офіцера Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України. Звільнено його з посади в зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі, виключено зі списків особового складу під час перебування на стаціонарному лікуванні, що є порушенням вимог законодавства.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач приступив до виконання своїх обов`язків з 02.04.2024, посилаючись на лист КПН ХОР " ОКСДРЗН" від 02.04.2024 , оскільки позивач продовжував лікування до 07.05.2024 проте в іншому лікувальному закладі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.24 Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу" із списків особового складу військової частини військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється у разі перебування на лікуванні.

Отже наказ про звільнення позивача та виключення його зі списків особового складу є незаконним.

Північний відділ з питань запобігання та виявлення корупції (далі відповідач ) надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначає, що наказом директора Департаменту кадрової політики ( по особовому складу) від 12.03.2024 № 89 (по особовому складу) підполковника ОСОБА_1 , офіцера Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції відповідно до п.3 ч.5 ст.26 Закону України " Про військовий обовязок і військову службу" звільнено за підпунктом "а" ( за віком- у разі досягнення граничного віку передування на військовій службі) з військової служби у відставку.

На підставі цього наказу начальник Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції видав наказ від 02.04.2024 № 25 про виключення з 02.04.2024 позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Наказ видано 02.04.2024 після виходу позивача з лікування, де він перебував з 15.03.2024 до 01.04.2024, виписаний з терапевтичного відділення покращеннями та 02.04.2024 приступив до виконання службових обов`язків, що підтверджується листом КПН ХОР " ОКСДРЗН" від 02.04.2024 № 768, наказом начальника Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції від 02.04.2024 № 24 .

Міністерство оборони України надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що підполковник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу на посаді офіцера Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України з 02.02.2018 до 12.03.2024 .

12.03.2024 року наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) № 89 відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у відставку за пп. «а» (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) підполковника ОСОБА_1 ..

З 15.03.2024 до 01.04.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради Обласний клінічний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення, про що свідчить Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1621, наказ від 15.03.2024 № 16 начальника Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції (по стройовій частині) № 16.

02.04.2024 листом КНП ХОР ОКСДРЗН № 768 було повідомлено начальника Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції про те, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні у КНП ХОР ОКСДРЗН з 15.03.2024 по 01.04.2024 року, виписаний з покращенням.

02.04.2024 відповідно до наказу начальника Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції (по стройовій частині) № 24 підполковник ОСОБА_1 , офіцер Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції, завершив лікування та приступив до виконання службових обов`язків.

02.04.2024 наказом начальника Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України №25 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції . Вислуга років у Збройних Силах України становить 27 років 03 місяці .(а.с.7)

Про прийняття наказу № 25 від 02.04.2024 ОСОБА_1 повідомлено засобами телефонного зв`язку, копію наказу надіслано рекомендованим повідомленням засобами поштового зв`язку УКРПОШТА, що підтверджується відповідним актом від 02.04.2024. , рекомендованим повідомленням.

02.04.2024 року ОСОБА_1 знов звернувся до Державної установи Інституту неврології психіатрії та наркології відділення клінічної, соціальної та дитячої психіатрії для стаціонарного лікування та виписаний був 07.05.2024 року, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1553.

Позивач, вважаючи дії відповідача стосовно виключення з особового складу незаконними, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач порушуючи Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не повернувся після лікування до Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції, а отже і будь-якого направлення на лікування як військовослужбовець в період з 02.04.2024 по 07.05.2024 не отримував, після дати звільнення він лікувався не як військовослужбовець, не повідомив керівництво про те, що він повторно відбуває на стаціонарне лікування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року №2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №2232-XII) військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з ч.1, п.п. в п.2 ч.5 ст.26 названого Закону передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Згідно із ч.7 ст.26 Закону №2232-XII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до ст. 27 Закону № 2232-ХІІ, у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі -ТЦК та СП) та відповідних органах інших військових формувань.

Згідно із п. 35 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487) протягом семи днів з дня досягнення граничного віку перебування в запасі військовозобов`язані працівники та резервісти направляються керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій до відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для виключення з військового обліку.

ТЦК та СП (орган СБУ, підрозділ Служби зовнішньої розвідки) своєю чергою виключає такого військовозобов`язаного з військового обліку та ставить відповідну відмітку у його військово-обліковому документі. І вже на підставі цієї відмітки посадова особа, відповідальна за військовий облік на підприємстві, робить відмітку Виключено з військового обліку у відповідній графі списків персонального військового обліку (додаток № 5 до Порядку № 1487).

Військовозобов`язані та резервісти, які не працюють, у рік досягнення граничного віку перебування в запасі самостійно прибувають до відповідного ТЦК та СП, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки для виключення з військового обліку.

У разі неприбуття військовозобов`язаного та резервіста, який досяг граничного віку перебування в запасі, до відповідного районного (міського) територіальних центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки для виключення з військового обліку, таке виключення здійснюється без участі зазначених осіб 1 січня наступного року після року досягнення граничного віку перебування в запасі.

Граничний вік перебування в запасі другого розряду (молодший та старший офіцерський склад - до 60 років; вищий офіцерський склад - до 65 років) є взагалі граничним віком перебування в запасі Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до п. 8 розділу Загальні положення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, безпосереднім організатором внутрішньої служби у військовій частині є начальник штабу, а в роті - головний сержант роти.

Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, (далі Положення №1153) визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Інструкції від 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція №170) про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до п. 12.6 Інструкції №170 посадова особа, у підпорядкуванні якої є військовослужбовці, які виявили бажання звільнитись чи підлягають звільненню з військової служби, не пізніше ніж за чотири місяці до досягнення ними граничного віку перебування на військовій службі чи закінчення строку контракту, зобов`язана здійснити заходи щодо: розрахунку вислуги років військової служби військовослужбовців; обстеження військово-лікарською комісією військовослужбовців.

Згідно з абз. 5 п. 14.10 розділу XIV Інструкції № 170 військовослужбовці, які досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві, підлягають звільненню з військової служби за віком або продовжують проходження військової служби у порядку, визначеному ч. 2 ст. 22 Закону № 2232-XII та розділом XI Положення № 1153.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону № 2232-XII, - військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній ними посаді, визнані військово-лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби, на їх прохання можуть бути залишені на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, встановлений частиною першою цієї статті, на строк до 5 років у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Судом встановлено, що відповідно до процедури передбаченої Інструкцією № 170, 07.12.2023 начальником Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції за вих. № 130 на адресу Департаменту з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України було направлено, зокрема Список осіб офіцерського складу, які досягають граничного віку перебування на військовій службі.

Порядок організації виконання Положення № 1153 прямо та безпосередньо врегульовано нормами Інструкції № 170, а в частині складання планів звільнення - пунктом 12,6, який набув змін відповідно до наказу Міністерства Оборони України від 19.03.2022 року № 91 Про затвердження Змін до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, та набрав чинності 10.05.2022 року.

06.02.2024 року ТВО начальника Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції видано направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою звільнення з військової служби (досягнення граничного віку перебування на військовій службі) підполковника ОСОБА_1

07.03.2024 року начальником Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції, у присутності заступника начальника відділу підполковника юстиції Колесніка О.А., з підполковником ОСОБА_1 проведено бесіду перед направленням документів на звільнення військовослужбовця із складанням аркуша бесіди, який підписано без зауважень.

08.03.2024 ОСОБА_1 складено рапорт з проханням звільнення з військової служби у відставку у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі.

Начальником Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції на ОСОБА_1 складено Подання до звільнення з військової служби на підставі пп. а п. 3 ч.5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу - за віком та зі всіма документами передбаченими Інструкцією № 170 були надіслані до Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України.

Відповідно до п. 225 Положення №1153 передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється: під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": у військових званнях до полковника (капітана 1 рангу) включно за всіма підставами - командувачами видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_1 , начальником Генерального штабу Збройних Сил України, керівником служби персоналу Міністерства оборони України, начальником Національного університету оборони України імені Івана Черняховського.

Згідно з п.233 Положення №1153 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до п.234 Положення №1153 перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.

Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.

Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.

Згідно з п. 235 Положення №1153 військовослужбовці протягом 12 місяців до досягнення граничного віку перебування їх на військовій службі направляються для визначення ступеня придатності до військової служби за станом здоров`я на обстеження до військово-лікарської комісії, висновки якої враховуються під час визначення підстав звільнення з військової служби. Військовослужбовці, про залишення яких на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі рішення не прийнято, підлягають звільненню з військової служби на підставі документів, визначених Міністерством оборони України.

Відповідно до п.242 Положення №1153 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

12.03.2024 року наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) № 89 звільнено позивача з військової служби , про що його письмово повідомлено.

З підстав вибуття позивача на стаціонарне лікування процедура здачі посади та виключення зі списків особового складу відтермінована до часу виходу з лікування.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі перебування на лікуванні.

Відповідно до абз. 4 п. 12.8 Інструкції № 170 У разі звільнення військовослужбовця зі служби у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі або закінченням строку Контракту про проходження військової служби невикористана ним щорічна відпустка за його бажанням може надаватися й тоді, коли час цієї відпустки повністю або частково перевищує строк Контракту про проходження військової служби. Дія Контракту про проходження військової служби продовжується також на час перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), а також на час увільнення його від виконання службових обов`язків у зв`язку з призначенням амбулаторного лікування.

Суд першої інстанції врахував, що відповідач був повідомлений про виписку позивача з покращеннями з 01.04.2024 листом від 02.04.2024 року КНП ХОР ОКСДРЗН № 768 .

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1621 також вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 15.03.2024, виписаний 01.04.2024 року.

02.04.2024 начальником Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції (по стройовій частині) видано наказ № 24, яким підполковник ОСОБА_1 , офіцер Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції, завершив лікування та приступив до виконання службових обов`язків.

В зв`язку з тим, що 02.04.2024 позивач приступив до виконання службових обов`язків в цей же день відповідачем прийнято наказ про виключення його зі списків особового складу , як реалізація наказу від 12.03.2024 № 89 про звільнення з військової служби.

Вказаний наказ доведено до відома позивача 02.04.2024, що ним визнається.

Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що виключення позивача зі списків особового складу відбулося не під час перебування його на лікуванні.

Доводи апелянта , що з 02.04.2024 до 07.05.2024 він перебував на стаціонарному лікуванні в Державній установі Інституту неврології психіатрії та наркології відділення клінічної, соціальної та дитячої психіатрії, в підтвердження чого надав виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1553, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки будь-яких належних доказів повідомлення ним відповідача про продовження лікування , зокрема 02.04.2024 він не надав.

Крім того, з Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1553,вбачається, що в графі п. 4 "Місце роботи та посада" зазначено - інвалід 2 групи.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, на час звернення до іншого лікувального закладу позивач був вже звільнений з військової служби та не був військовослужбовцем.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що військовослужбовці, які досягли граничного віку перебування на військовій службі, підлягають звільнення незалежно від їх бажання продовжувати військову службу, тобто бажання військовослужбовця не є вирішальним фактором при залишенні на військовій службі.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10.06.2021 у справі № 120/2472/19-а.

Колегія суддів вважає, що відповідач діяв у межах повноважень, що надані йому Законом № 2232-ХІІ, Положення № 1153 та Інструкцією № 170, оскільки граничного віку перебування на військовій службі позивач досяг ще 24.03.2024 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про не обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 по справі № 520/16417/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Л.В. Мельнікова А.О. Бегунц