Справа № 120/15165/24
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 лютого 2025 р. Справа № 120/15165/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005)

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача №70 від 28.05.2024 про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов?язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за роботу на посаді зі шкідливими умовами праці за Списком №2, повний робочий день, за професією «гранувальник алмазів у діаманти» періоди роботи на державному підприємстві «Вінницькому заводі «Кристал» з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, ??з 24.07.2014 по 02.05.2019, всього 27 років 10 місяців і призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення до пенсійного фонду - 27.07.2023;

- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та прийняти рішення із врахуванням висновків суду по даній справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 28.05.2024 відповідачем прийнято рішення №70 про відмову в призначенні їй пільгової пенсії за віком. Вважаючи таке рішення відповідача протиправним позивач, з метою його скасування, звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.11.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.12.2024 за вх.№70500/24 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію, відповідач зазначає, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.04.2024 у справі № 120/14344/23 ним повторно розглянута заява позивача від 27.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду, та прийнято рішення № 70 від 28.05.2024 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Так, згідно наданих до заяви документів, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні по справі № 120/14344/23, страховий стаж позивача становить 37 років 08 місяців 11 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Водночас відповідач наголошує, що до заяви про призначення пенсії уточнюючої довідки підприємства, а також документів, які підтверджують проведення атестації робочого місця позивача після 21.08.1992 - не надано. На виконання рішення суду відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком № 2 зараховано період навчання з 01.09.1985 по 24.07.1986, внаслідок чого пільговий стаж склав 10 місяців 24 дня, що, свою чергу є недостатнім для призначення пенсії за Списком №2.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

27.07.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління ПФУ в Полтавській області, прийнятим за принципом екстериторіальності, №70 від 04.08.2023 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернулась до суду із позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області №70 від 04.08.2023; визнання протиправними дій Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління пенсійного фонду у Полтавській області щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов?язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до її пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу на посаді зі шкідливими умовами праці за Списком №2, повний робочий день, за професією «гранувальник алмазів у діаманти» періоди роботи на Вінницькому заводі «Кристал» ??з 01.09.1985 по 25.07.1986, ??з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, ??з 24.07.2014 по 02.05.2019, всього, 28 років 8 місяців і призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення до пенсійного фонду - 27.07.2023 року.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.04.2024 у справі №120/14344/23 вищенаведені позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.08.2023 № 70 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно з п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоду її навчання у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01.09.1985 по 24.07.1986; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період її навчання у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01.09.1985 по 24.07.1986; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

На виконання рішення суду від 22.04.2024 відповідач здійснив повторний розгляд заяви позивача від 27.03.2023 та прийняв рішення № 70 від 28.05.2024 про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У вказаному рішенні відповідач зазначив, що страховий стаж позивача становить 37 років 08 місяців 11 днів (за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи). Разом з тим, в трудовій книжці не зазначено відомості про зайнятість позивача в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, а також інформація щодо проведення атестації робочих місць, тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідним є надання уточнюючої довідки підприємства. Водночас така довідка позивач до заяви про призначення пенсії не додавалась. Таким чином пільговий стаж позивача за Списком № 2 становить 10 місяців 24 дні (зараховано період навчання з 01.09.1985 по 24.07.1986).

Водночас позивач вказує, що відповідачем не взято до уваги довідки, видані Вінницьким заводом «Кристал», про заробітну плату для обчислення пенсії за період страхового стажу до 01.07.2000, довідку 1/80 від 18.08.2023 про стаж роботи та інші документи. Крім того, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки обґрунтованості видачі довідки №01/80 від 18.08.2023, однак не скористався ними.

Відтак позивач вважає рішення відповідача від 28.05.2024 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд керується такими мотивами.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Ч. 1 ст. 9 Закону №1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім-тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим першої статті 26 цього Закону:

жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відтак право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Cписком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, мають жінки після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Жінки, які народилися в період з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 в період з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року після досягнення 53 років і 6 місяців і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Якщо ж необхідний пільговий стаж відсутній, але становить не менше 5 років на роботах з шкідливими і важкими умовами праці по Списку № 2, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах встановлюється жінкам із зменшенням загального пенсійного віку (60 років) на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 70 від 28.05.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зокрема з підстави недостатності пільгового стажу роботи; до такого стажу не зараховано період її роботи з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, ??з 24.07.2014 по 02.05.2019 за професією "огранувальник алмазів у діаманти" на ДП "Вінницький завод "Кристал", оскільки не підтверджено, що протягом цього періоду позивач працювала зі шкідливими і важкими умовами праці (відсутні докази про зайнятість позивача в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, а також інформація щодо проведення атестації робочих місць).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

П. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі - Порядок № 442).

Відповідно до п. 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Згідно з п. 8 та 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

П. 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Таким чином основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, до такої категорії працівників віднесені також огранувальники алмазів у діаманти (розділ ХХХІІІ "Загальні професії", код: 418).

Також у п. 11 "Оброблення алмазів на діаманти без застосування робототехніки" розділу XIV "Оброблення металу" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2003 № 36, передбачено професію "огранувальник алмазів у діаманти". Таку ж професію передбачено і в розділі ХХХІІІ "Загальні професії" цього ж Списку.

Із аналізу наведених норм слідує, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.09.2023 за результатами розгляду справи №620/2611/20.

В силу приписів Порядку № 383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків лише за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відтак задля зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи до 21.08.1992 необхідно підтвердити відповідними документами умови праці за час виконання певної роботи, а після 21.08.1992 - підтвердити такі умови праці проведеною атестацією її робочого місця.

Відповідно до записів трудової книжкої серії НОМЕР_1 позивач з 25.07.1986 прийнята на роботу огранувальником алмазів у діаманти на Вінницький завод "Кристал" та з 10.04.1987 переведена на посаду кладовщика цеху №2 ( записи №2 та №3).

В подальшому позивач з 01.12.1992 переведена на посаду огранувальника алмазів у діаманти на Вінницькому заводі "Кристал", з якої звільнена 11.02.2014 ( записи №5 та №8).

24.07.2014 позивач прийнята на посаду огранувальника алмазів у діаманти на Вінницький завод "Кристал", з якої звільнена за угодою сторін 02.05.2019 (записи №11 та №13).

Суд наголошує, що в рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 22.04.2024 у справі №120/14344/23, яке набрало законної сили, надавалась оцінка записами трудової книжки позивача, внаслідок чого встановлено, в трудовій книжці серії НОМЕР_1 не зазначено відомості про зайнятість позивача в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, а тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідним є врахування уточнюючих довідок підприємства.

Трудова книжка хоча й вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є обов`язковими лише у тих випадках, якщо відомостей трудової книжки достатньо для підтвердження спеціального трудового стажу в цілях визначення права особи на пільгову пенсію.

Також судом у справі №120/14344/23 встановлено, що для вирішення питання про призначення пільгової пенсії по Списку № 2 позивач отримала довідку ДП "Вінницький завод "Кристал" від 18.08.2023 №01/80, згідно з якою позивач дійсно працювала на Вінницькому заводі "Кристал" з 25.07.1986 (наказ № 383-к від 24.07.1986) по 11.02.2014 (наказ № 24-к від 11.02.2011) звільнено за скороченням штату ст. 40 КЗпП України та з 24.07.2014 (наказ № 11-к від 23.07.2014) по 02.05.2019 (наказ № 12-к від 02.05.2019) звільнено за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України. Підстава для видачі: книги наказів по особовому складу, особові рахунки за 1986-2019 роки, особова картка за формою Т-2.

Суд вказав, що вищезазначена довідка підтверджує роботу позивача у Вінницькому заводі "Кристал", однак не відповідає формі, передбаченій п. 20 Порядку № 637, оскільки в довідці не вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи. Також, вказана довідка містить розбіжності щодо періодів роботи позивачки у Вінницькому заводі "Кристал" з зазначеними в трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 від 30.07.1986.

Отже, з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що довідка від 18.08.2023 №01/80 не підтверджує зайнятість позивача на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці по Списку № 2, оскільки не містить відомостей, що позивач у відповідні періоди працювала повний робочий день на Вінницькому заводі "Кристал" на роботах із шкідливими і важкими умовами праці (виконувала роботи по огрануванню алмазів у діаманти). Таким чином, надана довідка від №01/80 не може визнаватися належною довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, зокрема в частині пільгового характеру роботи.

Також судом у справі №120/14344/23 проаналізовано довідки, видані АТ "Вінницький завод "Кристал"" від 17.08.2023 №42, №76, №77, №78 про заробітну плату для обчислення пенсії та вказано, що такі підтверджують те, що позивач дійсно працювала у спірний період на ДП "Вінницький завод "Кристал"". Водночас вказано, що позивачем не надано документів, що підтверджують її зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці в період з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, з 24.07.2014 по 02.05.2019, а із записів у трудовій книжці не можна зробити висновок повний робочий день працювала позивач у вказаний період чи ні.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд вважає за необхідне зауважити, що до матеріалів позовної заяви позивачем долучено докази ідентичні (за виключенням оскаржуваного рішення) тим, що надавались нею до позовної заяви в адміністративній справі №120/14344/23 та всім цим доказам вже надана оцінка в рішенні Вінницького окружного адміністративного суду від 22.04.2024 у справі №120/14344/24, що набрало законної сили, та в межах цієї справи ним не надається повторна оцінка.

Надаючи оцінку рішенню відповідача № 70 від 28.05.2024, суд зазначає, що мотивами його прийняття слугувала відсутність відомостей про зайнятість позивача в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, а також інформації щодо проведення атестації робочих місць.

В контексті зазначеного суд наголошує, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки пільгового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини.

Про необхідність вжиття відповідачем, як органом, який здійснює пенсійне забезпечення, усіх передбачених чинним законодавством заходів з метою забезпечення права позивача на отримання пенсії на пільгових умовах вказувалось судом і в рішенні у справі №120/14344/23.

Однак до матеріалів справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо вжиття ним відповідних заходів в межах свої повноважень задля перевірки наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів її роботи на Вінницькому заводі «Кристал».

Відтак відповідачем розглянуто повторно заяву позивача від 27.07.2023 без врахування висновків суду, наведених у рішенні по справі №120/14344/23.

Відповідно до положень ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що рішення відповідача №70 від 28.05.2024 не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, відповідно, є необґрунтованим і протиправним, отже, позовні вимоги в частині його скасування підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов?язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за роботу на посаді зі шкідливими умовами праці за Списком №2, повний робочий день, за професією «гранувальник алмазів у діаманти» періоди роботи на державному підприємстві «Вінницькому заводі «Кристал» з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, ??з 24.07.2014 по 02.05.2019, всього 27 років 10 місяців і призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення до пенсійного фонду - 27.07.2023, то суд вказує, що, оскільки позивачем надано ті самі докази, щодо яких вже зроблена оцінка судом у рішенні по справі №120/14344/23, а нових документів, які б підтверджували зайнятість позивача повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці в період з 25.07.1986 по 10.04.1987, з 01.12.1992 по 11.02.2014, з 24.07.2014 по 02.05.2019, матеріали справи не містять, то така вимога є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Водночас, оскільки суд дійшов висновку, що рішення №70 від 28.05.2024 прийнято відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для вирішення питання щодо підтвердження пільгового стажу позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.07.2023 з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп.

Таким чином, поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 70 від 28.05.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.02.2025 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна