Справа № 160/31008/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа Комісія Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01.01.2014 року про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
21.11.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа Комісія Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01.01.2014 року, в якій позивач просить суд з урахуванням уточненої позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 26.11.2024 року просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Національної гвардії України, оформлене протоколом засідання комісії № 708/975 від 13.09.2024 року, яким було ухвалено призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлену на повторному огляді 21.06.2023 року II групи інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини, не здійснювати;
- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01.01.2014 року, повторно розглянути надіслані військовою частиною НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги молодшого сержанта ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ОСОБА_1 з 21.06.2023 року II групи інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини, без урахування сум одноразової грошової допомоги, виплачених у зв`язку зі встановленням інвалідності з 26.12.2014 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані спірністю та протиправністю рішення Головного управління Національної гвардії України, оформлене протоколом засідання комісії № 708/975 від 13.09.2024 року, яким було ухвалено призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлену на повторному огляді 21.06.2023 року II групи інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини, не здійснювати.
Відповідач: Головне управління Національної гвардії України не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.
У відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення від третьої особи: Комісія Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01.01.2014 року щодо позову або відзиву до суду не надходили.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2024 року зазначена вище справа розподілена та 22.11.2024 року передана судді Пруднику С.В.
26.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду означену позовну заяву було залишено без руху та надано було позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: позовної заяви та її копіями, відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України; заяви про залучення третьої особи, викладеної з урахуванням положень ч.4 ст.49 КАС України.
Відтак, у встановлений ухвалою суду від 26.11.2024 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , у період 12.06.2014 - 30.08.2014 року, перебуваючи у складі батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Дніпро-1», безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції.
29.08.2014 року під час виходу спецпідрозділу з оточення при бойовому зіткненні позивача було поранено, про що було складено акт про нещасний випадок (у тому числі поранення) №14.
19.12.2014 року позивача було обстежено військово-лікарською комісією УМВС України в Дніпропетровській області. За результатами обстеження було видано свідоцтво про хворобу № 890, в якому була викладена постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення у формулюванні «Травма (поранення), ТАК, пов`язана із виконанням службових обов`язків».
Відповідно до довідки полку патрульної служби особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП України в Дніпропетровській області від 18.11.2015 року №45/Бд про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 він дійсно в період з 12.06.2014 р. по 30.08.2014 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції у м. Маріуполь, м. Іловайськ Донецької області. Підстава: наказ ГУМВС України № 175 о/с від 12.06.2014 р. Ця довідка є підставою для надання статусу учасника бойових дій.
З 26.12.2014 року позивачу було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною із виконанням службових обов`язків, на строк до 01.01.2016 року (довідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААГ № 030229 від 29.12.2014), у зв`язку з чим останньому було призначено та виплачено 24.06.2015 року одноразову грошову допомогу відповідно до п.1.2. Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 12.05.2007 року № 707.
З 20.03.2022 року позивач проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 .
03.12.2022 року під час виконання службово-бойових завдань позивач отримав поранення, про що було складено акт про нещасний випадок (в тому числі поранення) №325/22; в подальшому лікарняним закладом було встановлено діагноз «МВТ. Травматична ампутація інших частин стопи, травматична ампутація лівої стопи на рівні суглобу Лісфранка, закритий перелом дистального метаепіфізу великогомілкової кістки на АЗФ».
Згідно довідки військово-лікарської комісії ДУ ТМО МВС України по Дніпропетровській області №230 - с/НГУ від 10.05.2023 року причинний зв`язок травми, поранення, отриманих 03.12.2022 року, сформульовано як «Травма, поранення. ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини».
З 16.06.2023 року позивачу було безстроково встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності - «травма, поранення, так, пов`язані із захистом Батьківщини» (виписка з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААГ № 000546 від 21.06.2023 року). У зв`язку з встановленням позивачу групи інвалідності внаслідок нового поранення, травми останній звернувся до Головного управління Національної гвардії України із заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 23.06.2023 року №2180 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, яка видана старшому солдатові ОСОБА_1 , останній дійсно в період з 06.05.2022 по 30.07.2022, з 18.08.2022 по 04.10.2022, з 13.10.2022 по 15.11.2022, з 16.11.2022 по 04.12.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОТУ «Соледар».
З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.09.2023 року №118 мтд вбачається, що зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення: молодшого сержанта ОСОБА_1 (Г- 134363), який прибув для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період із військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) та зарахованого наказом начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 07.09.2023 року № 57 о/с у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 09 вересня 2023 року. Вислуга років для нарахування надбавки за вислугу років станом на 09 вересня 2023 року: час служби в календарному обчисленні - 02 роки 11 місяців 22 дні. Підстава: припис від 08.09.2023 №657, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.09.2023 № 282 с/ч.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.11.2023 року №2284, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.09.2023 року по теперішній час.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 13.11.2023 року №6/36/11-34, остання видана ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) про те, що одноразова грошова допомога, передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 р. №975 (зі змінами та доповненнями) за період проходження ним служби з 20.03.2022 р. по 08.09.2023 р., військовою частиною НОМЕР_2 Національної гвардії України не виплачувалась.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.07.2024 року №6/102/13-127, остання видана ОСОБА_1 в тому, що виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 та постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 в військовій частини НОМЕР_1 Національної гвардії України йому не проводилася.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.07.2024 року №6/102/13-126, розмір прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на 01.01.2014 (рік встановлення інвалідності ОСОБА_1 ) для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 становить: 1218 грн (одна тисяча двісті вісімнадцять грн 00 коп.).
Позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 із заявою, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із інвалідністю, отриманою внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
13.09.2024 року відбулося засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року (далі - комісія), на якому було розглянуто документи щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, та було ухвалено рішення, оформлене протоколом засідання комісії № 708/975.
З тексту протоколу №708/975 від 13.09.2024 року засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року вбачається наступне.
Керуючись статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) та постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок) та Методичними рекомендаціями щодо порядку оформлення, фінансування та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 розглянула надіслані військовою частиною НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - військова частина НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної гвардії України документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги молодшого сержанта ОСОБА_1 .
В ході розгляду зазначених матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 вперше був оглянутий Дніпропетровською обласною МСЕК № 3 із 26 грудня 2014 року визнаний особою з інвалідністю другої групи внаслідок травми пов`язаної із виконанням службових обов`язків (копія довідки від 29.12.2014 серії 10 ААГ № 030229).
Дніпропетровською обласною МСЕК № 3 ОСОБА_1 на повторному огляді з 21 червня 2023 року визнано особою з інвалідністю другої групи внаслідок травми, поранення пов`язаної із захистом Батьківщини (копія довідки від 21.06.2023 серії 12 ААГ № 000546). Міністерство соціальної політики України листом від 17.09.2015 № 573/0/13/85-15 зазначило, що записи у первинній обліковій документації, які підтверджують поранення (контузію, травму або каліцтво) або захворювання із захистом Батьківщини, відповідають виконанню обов`язків військової служби при виконанні державних обов`язків.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті
Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Відповідно до підпункту 8 статті 16-3 Закону, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
Враховуючи, що ОСОБА_1 після первинного встановлення другої групи інвалідності внаслідок травми пов`язаної із виконанням службових обов`язків і на наступному (повторному) огляді також було встановлено другу групу інвалідності внаслідок травми, поранення пов`язаної із захистом Батьківщини (тобто не встановлено вищу групу інвалідності і причинний зв`язок інвалідності в обох випадках пов`язаний із виконанням обов`язків служби ОСОБА_1 ), також ОСОБА_1 призначалася та виплачувалася одноразова грошова допомога за встановлену із 26 грудня 2014 року на первинному огляді другої групи інвалідності внаслідок травми, що сталася під час виконання службових обов`язків, комісія пропонувала:
1. Призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлену на повторному огляді 21 червня 2023 року другої групи інвалідності внаслідок травми, поранення пов`язаної із захистом Батьківщини (виконанням обов`язків служби) не здійснювати.
2. Надіслати рішення комісії до військової частини НОМЕР_1 за підпорядкуванням через ІНФОРМАЦІЯ_4 .
3. Командуванню військової частини НОМЕР_1 на виконання пункту 23 Порядку письмово повідомити заявника із зазначенням мотивів відмови.
Позивач, вважаючи рішення Головного управління Національної гвардії України, оформлене протоколом засідання комісії № 708/975 від 13.09.2024 року таким, що порушує його право як військовослужбовця на гарантований державою соціальний захист у вигляді виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, що настала внаслідок поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом враховується, що частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
В частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно з частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога, ОГД), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Виходячи з положень пункту "б" частини першої статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ).
Так, призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, врегульовані одноіменним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).
Пунктом 3 Порядку № 975 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, - дата смерті, зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності; у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата огляду, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
З огляду на це, встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.
Згідно п. 2 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На момент звернення позивача для призначення одноразової грошової допомоги вперше (у зв`язку з другою групою інвалідності, встановленою з 26.12.2024 року; причинний зв`язок згідно довідки до акта огляду МСЕК від 29.12.2014 року - «Травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків» (дослівно російською: «Травма, да, связана з исполнением служебных обязанностей»)) діяв Закон України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію», статтею 23 якого було встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Таким чином, оскільки травма була отримана позивачем під час участі в проведення антитерористичної операції у складі батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Дніпро-1», 24.06.2015 року останньому була виплачена одноразова грошова допомога на умовах та в порядку, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції», згідно пункту 3 якої розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності.
На момент звернення позивача за призначенням одноразової грошової допомоги у 2024 році, останній проходив військову службу у Національній гвардії України. Чинною редакцію Порядку № 975 на той момент вже було передбачено здійснення виплати одноразової грошової допомоги Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби, зокрема - Національною гвардією України.
Згідно виписки з акта огляду МСЕК від 21.06.2023 року друга група інвалідності була встановлена з 16.06.2023 року, а причину інвалідності визначено як «Травма, поранення, так, пов`язані із захистом Батьківщини».
Таким чином, позивач у різний час отримав два окремі ушкодження здоров`я через поранення (травму), і, відповідно, останньому з 26.12.2014 року було встановлено II групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, а з 16.06.2023 року - II групу інвалідності внаслідок поранення, травми пов`язаних із захистом Батьківщини.
Відповідно до підпункту 1 пункту 17 Порядку № 975 у разі встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від групи інвалідності та її причинного зв`язку військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи.
Згідно абзацу 1 пункту 19 Порядку № 975, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Так само, згідно частини 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв). На зазначену норму посилається і відповідач у протоколі засідання комісії № 708/975 від 13.09.2024 року.
При цьому, відповідач не враховував, що інвалідність, встановлена позивачу у 2023 році, пов`язана із травмою та пораненнями, отриманими під час бойових дій у 2022 році, а інвалідність, встановлена у 2015 році, пов`язана із травмою, отриманою під час бойових дій у 2014 році. Тобто, ці два випадки встановлення групи інвалідності відбулися у різні періоди часу та за різних обставин. Отже, і новий огляд МСЕК був зумовлений не першим випадком ушкодження здоров`я чи прогресуванням його наслідків, а зовсім іншим випадком ушкодження здоров`я, у зв`язку з яким я потребую допомоги від держави.
Згідно пункту 31 Порядку № 975, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Порядком, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до пункту 3 Порядку № 975, у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико- соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.
Таким чином суд вважає, що з 26.12.2014 року у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням II групи інвалідності, набутої внаслідок травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків, яке він реалізував на умовах та у порядку, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» (оскільки на момент участі в антитерористичній операції на мене поширювалась дія цієї Постанови та Закону України «Про міліцію»).
З 16.06.2023 року у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням II групи інвалідності, набутої внаслідок поранення та травми, пов`язаних із захистом Батьківщини. Як діючий військовослужбовець Національної гвардії України, це право позивач вирішив реалізувати на умовах та у порядку, визначених Порядком № 975.
Пунктом 29 Порядку № 975 визначено і інші підстави відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, а саме - якщо інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
З аналізу наведених положень висновується, що рішення Головного управління Національної гвардії України, оформлене протоколом засідання комісії № 708/975 від 13.09.2024 року, про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги є протиправним, оскільки інвалідність не є наслідком дій, передбачених пунктом 29 Порядку №975, а право на отримання одноразової грошової допомоги, що виникло з 16.06.2023 року, не реалізовувалося позивачем ані відповідно до Порядку № 975, ані відповідно до будь-яких інших підстав.
Згідно ч. 5-6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно- правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
При цьому визначена у пункті четвертому статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» заборона щодо виплат одної грошової допомоги, може мати місце лише у разі спливу дворічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.
У постанові від 17.02.2021 року у справі № 240/1623/20 Верховний Суд визнає правильним висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача у справі про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності II групи з 01 квітня 2019 року, внаслідок поранення, захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини та зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності II групи з 01 квітня 2019 року, внаслідок поранення, захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2019 року, без урахування раніше виплачених сум.
У вказаній постанові Верховний Суд також наголошує на розмежуванні окремих ушкоджень здоров`я, отриманих у різні періоди участі в бойових діях (антитерористичній операції), як таких, що тягнуть за собою різні випадки первинного встановлення інвалідності, а відтак є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в повному в обох випадках, без урахування сум одноразової грошової допомоги, що була виплачена раніше.
Отже, рішення Головного управління Національної гвардії України, оформлене протоколом засідання комісії № 708/975 від 13.09.2024 року, яким було ухвалено призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлену на повторному огляді 21.06.2023 року II групи інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини, не здійснювати є протиправним та належить до скасування.
Водночас судом не можуть бути задоволені позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01.01.2014 року ухвалити нове рішення, яким здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ОСОБА_1 з 21.06.2023 року II групи інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини, без урахування сум одноразової грошової допомоги, виплачених у зв`язку зі встановленням інвалідності з 26.12.2014 року, оскільки відповідачем ще не досліджувалося питання щодо розміру одноразової грошової допомоги, яка підлягає виплаті позивачу, а тому відповідачем не вичерпано дискреційні повноваження щодо розгляду заяви позивача.
Виходячи з наведених обставин справи та з урахуванням положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01.01.2014 року, повторно розглянути надіслані військовою частиною НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги молодшому сержанту ОСОБА_1 з 21.06.2023 року II групи інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини, без урахування сум одноразової грошової допомоги, виплачених у зв`язку зі встановленням інвалідності з 26.12.2014 року.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа Комісія Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01.01.2014 року про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної гвардії України, оформлене протоколом засідання комісії № 708/975 від 13.09.2024 року, яким було ухвалено призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за встановлену на повторному огляді 21.06.2023 року II групи інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини, не здійснювати.
Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01.01.2014 року, повторно розглянути надіслані військовою частиною НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги молодшому сержанту ОСОБА_1 з 21.06.2023 року II групи інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаних із захистом Батьківщини, без урахування сум одноразової грошової допомоги, виплачених у зв`язку зі встановленням інвалідності з 26.12.2014 року.
В решті заявлених позовних вимог відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник