Справа № 120/1915/25
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення позову

м. Вінниця

14 лютого 2025 р. Справа № 120/1915/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши письмово заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Сімекс Агро" до ІНФОРМАЦІЯ_1 про забезпечення позову, подану до суду до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

До подання позовної заяви адвокат Зінченко Денис Васильович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімекс Агро» звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову заявник просить заборонити ІНФОРМАЦІЯ_2 і його відділам призов на військову службу працівників товариства з обмеженою відповідальністю «Сімекс-Агро», а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до моменту набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Беручи до уваги те, що матеріалів заяви достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заяву про забезпечення позову суд розглядає без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд керується такими мотивами.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Отже, аргументи позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову слід оцінювати з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, представник заявника зазначив, що 26 березня 2024 року між Вінницькою районною військовою адміністрацією та ТОВ «Сімекс-Агро» був укладений договір № 16 на виконання мобілізаційного завдання. Додатком № 1 до договору № 16 від 26 березня 2024 року на виконання мобілізаційного завдання ТОВ «Сімекс-Агро» було встановлено мобілізаційне завдання.

Вказав, що відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 № 45 та на підставі договору на виконання мобілізаційного завдання № 16 від 26 березня 2024 року, ТОВ «Сімекс-Агро» було заброньовано 12 працівників, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 . Кожному заброньованому було видано посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на військовий час.

Вказав, що 04.02.2025 року Вінницька районна військова адміністрація листом № 01-31/230 про виконання мобілізаційного завдання підтвердила, що договір № 16 від 26 березня 2024 року між Вінницькою районною військовою адміністрацією та ТОВ «Сімекс-Агро» є чинний. Умови договору виконуються.

Представник заявника вказав, що 04.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 видано розпорядження № 90 про оповіщення заброньованих працівників про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14.02.2025 року о 9:00 год.

Водночас, представник заявника вказав, що 11.02.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 провів анулювання бронювання усіх 12-ти вищевказаних працівників ТОВ «Сімекс-Агро», шляхом виключення їх із спеціального військового обліку з Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних.

На підтвердження вищевказаного долучено витяги з додатку «Резерв+», в яких відсутні відомості про наявність відстрочки у вигляді бронювання.

У зв`язку з чим, представник заявника вказує, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити виконання рішення суду про зобов`язання відповідача відновити бронювання та утруднити ефективний захист і поновлення прав позивача. Усі 12 працівників ТОВ «Сімекс-Агро» є військовозобов`язаними і згідно з постановами ВЛК являються придатними до військової служби, і їх викликано розпорядженням № 90 на 14.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для призову на військову службу.

На думку представника заявника, їх мобілізація призведе до неможливості виконання підприємством мобілізаційного завдання і може спричинити для підприємства величезні збитки (без працівників усе незавершене виробництво та витрачені підприємством на виконання мобілізаційного завдання кошти буде втрачено).

В свою чергу, обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову, заявник зазначає, що якщо працівників буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, вони набудуть нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення безпідставності та протиправності скасування відстрочок, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивачів, адже надання/поновлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Відтак, на думку заявника, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких вони звернулися до суду.

Надаючи оцінку вказаним аргументам заявника, суд зазначає, що такий спосіб забезпечення обґрунтовується заявникам з посилання на очевидну протиправність скасування відстрочок та здійснення призову працівник ТОВ «Сімекс Агро» на військову службу під час мобілізації з огляду на те, що працівники не підлягають мобілізації, оскільки є заброньованими. Відповідно, заявник вважає, що внаслідок дій відповідача порушується право працівників ТОВ «Сімекс Агро» на відстрочку, яка і була надана працівникам товариства.

Однак, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд не може надавати оцінку правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на які посилається заявник, оскільки виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відтак, суд погоджується з доводами заявника, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може призвести до неможливості відновлення порушеного права, у разі встановлення його порушення.

Суд вважає за необхідне наголосити, що застосування заходів забезпечення позову у даній справі матиме наслідком лише відтермінування мобілізації працівників до лав Збройних Сил України, якщо за результатом розгляду справи по суті суд відмовить у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку що слід забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 (і його відділам) вчиняти дії щодо призову (мобілізації) на військову службу під час мобілізації працівників товариства з обмеженою відповідальністю «Сімекс-Агро» наступних осіб: ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ), ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_16 ), ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_17 ) до набрання законної сили рішенням в даній справі.

Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову та є ефективним засобом до набрання законної сили рішенням прийнятим по цій справі.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімекс Агро» про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 (і його відділам) вчиняти дії щодо призову (мобілізації) на військову службу під час мобілізації працівників товариства з обмеженою відповідальністю «Сімекс-Агро» () працівників товариства: ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_13 ), ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_16 ), ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_17 ) до набрання законної сили рішенням в даній справі.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Крапівницька Н. Л.