Справа № 340/6767/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/6767/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач), звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу на суму 51000,00 грн від 10.09.2024 № ПШ 053425;

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу на суму 17000,00 грн від 10.09.2024 №ПШ 053424.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.07.2024 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті під час проведення рейдової перевірки на автомобільній дорозі М-30 Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине, 347 км був зупинений належний йому на праві користування транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Frejat CDVP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснював перевезення вантажу комбайну Lexion №480 Claas. В ході перевірки було виявлено факт перевищення габаритно-вагових параметрів, а саме - ширина вантажу, що перевозився, становила 3,82 м, при нормативно допустимих 2,6 м., та перевищення висоти - фактична становила 4,39 м., при нормативно допустимій 4 м. Крім цього, на момент перевірки була відсутня товарно-транспортна накладна. За результатами перевірки було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №016785 від 11.07.2024 (далі Акт перевірки) та Довідку про результати здійснення габаритно - ваговою контролю №0052287 від 11.07.2024 (далі - Довідка).

Вказує, що комбайн Lexion №480 Claas був переданий йому у користування ТОВ «ВТВ НАДІЯ» згідно Договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №01/06-24 від 01.06.2024, а на його перевезення було отримано Дозвіл №2024-16НГ від 17.06.2024 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні строком дії з 18.06.2024 по 17.07.2024. Вказаний дозвіл був наданий водієм інспектору під час перевірки, однак безпідставно не був взятий ним до уваги при складенні Акта перевірки.

Наголошує, що у даному перевезенні не був автомобільним перевізником, оскільки договору перевезення вантажу з будь-яким контрагентом не укладав, транспортні засоби перебували у його користуванні та використовувались для власних господарських потреб.

Звертає увагу, що в Акті перевірки відсутня інформація, як саме була здійснена перевірка, чи сертифіковані були засоби якими здійснювали перевірку.

На підставі Акта перевірки та Довідки відповідачем 10.09.2024 були прийняті постанови № ПШ 053425 про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 51000,00 грн та № ПШ 053424 про застосування адміністративно-господарського штрафу на суму 17000,00 грн.

Вважає вказані постанови необгрунтованими. З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначає, що під час рейдової перевірки на а/д М-30 «Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине» був зупинений транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Frejat CDVP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перевозив комбайн з порушенням умов, визначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України. За результатами проведення габаритного контролю зазначеного транспортного засобу було встановлено перевищення нормативних габаритних параметрів: довжина фактична 20,2 м при максимальному значенню параметра - 22 м; ширина фактична 3,82 м при максимальному значенню параметра - 2,6 м; висота фактична 4,35 м при максимальному значенню параметра - 4,0 м. Також, під час здійснення перевірки водій ОСОБА_2 не надав державному інспектору товарно-транспортну накладну або інший визначений законом документ на вантаж відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У зв`язку з виявленням вищезазначених порушень старшими державними інспекторами було складено Акт №036785 від 11.07.2024 проведення перевірки, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0052287 від 11.07.2024, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №АВ 002170 від 11.07.2024.

Зауважує, що фактичні параметри транспортного засобу за проведеними результатами вимірювання не відповідали параметрам, що вказані у дозволі №2024-16 НГ на участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні на строк дії з 18.06.2024 по 17.07.2024. Також, на момент перевірки водій не надав державному інспектору жодного документу на вантаж (товарно-транспортну накладну, або інший визначений законодавством документ на вантаж).

Зазначає, що під час проведення перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки застосовувалися вимірювальний засіб контролю рулетка вимірювальна з фібергласовою стрічкою, яка пройшли повірку та відповідає усім вимогам Держастандарту та ДСТУ.

Вказує, що на розгляд справи позивач не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином.

За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ053425 від 10.09.2024 за порушення абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та постанову про застосування аміністративно-господарського штрафу №ПШ053424 від 10.09.2024 за порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

13.11.2024 представник позивача надав суду відповідь на відзив, у якій більш детально конкретизує доводи та обґрунтування, зазначені у позовній заяві, а також наводить свої аргументи на спростування тверджень відзиву відповідача. Додатково вказує, що комбайн Claas Lexion №480, має наступні технічні характеристики: транспортна ширина 3,7 м; транспортна висота 3,91 м. Вищевказані технічні характеристики комбайна міститься на сторінці вебсайту https://www.lectura-specs.com.ua/ua/model/sil-s-kogospodars-ka-tehnika/zernovijkombajn-claas/lexion-480-1021713. У Дозволі №2024-16НГ від 17.06.2024 визначені параметри транспортних засобів, які перевищують нормативи, а саме: довжина 24 м, ширина 3.75 м, висота 4.49 м, загальна вага автопоїзду з вантажем 40,00 т. Також, з фотокарток, які були надані Відповідачем разом із відзивом вбачається, що ширина на рулетці зафіксована на позначці 3,79 м а не 3,82м, як заявлено в оскаржуваній постанові. Просить позов задовольнити.

22.11.2024 відповідачем подано суду заперечення, якому вказує, що фото замірів під час рейдової перевірки 11.07.2024 було зроблено під бічним кутом нахилу, що призвело до спотворення відображення цифрової позначки на фоні шини транспортного засобу. Матеріали технічних характеристик з сайту не є належним доказом відсутності перевищення габаритних параметрів транспортного засобу під час руху, оскільки не підтверджує факт здійснення вимірювання транспортного засобу саме з тим вантажем, перевезення якого було зафіксовано 11.07.2024. Крім того, конструкція транспортного засобу могла бути зміненою. Вважає позовні вимоги необгрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.

Будь-яких заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило.

22.10.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

22.10.2024 ухвалою суду виправлено, не змінюючи при цьому змісту та суті судового рішення, описку, допущену в ухвалі Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.10.2024.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, платником єдиного податку 3 групи 5%, що підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку №1336 від 19.02.2024 (а.с. 24).

11.07.2024 старшими державними інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області під час проведення рейдової перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, місце перевірки: а/д М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 377 км, перевірено транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Frejat CDVP, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що належить ФОП ОСОБА_1 .

Вантажем, що транспортувався вищевказаними транспортними засобами, був комбайн марки CLAAS LEXION №480, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини НОМЕР_3 (а.с. 65).

Комбайн марки CLAAS LEXION №480 переданий у користування позивачу згідно Договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №01/06-24 від 01.06.2024, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТВ Надія» строком дії з 18.06.2024 по 18.07.2024 (а.с. 20-22).

Під час рейдової перевірки водій ОСОБА_2 мав при собі та пред`явив перевіряючим для перевірки дозвіл №2024-16НГ від 17.06.2024 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданий Департаментом патрульної поліції Національної поліції України із строком дії з 18.06.2024 по 17.07.2024 (а.с. 15), який містить такі відомості:

1. Інформація про транспортні засоби: Renault НОМЕР_1 , причіп: Frejat НОМЕР_2 .

2. Вантаж: техніка.

3. За маршрутом: ПП «Старокозаче» - Р72 виїзд на М15 М15 - виїзд на М28 М28- виїзд на М05 М05 виїзд на М30 М30 об`їзна Немирова М30 об`їзна Вінниці М33 об`їзна Хмельницького - виїзд на Н03 Н03 об`їзна Хотина Н03 об`їзна Чернівців виїзд на М19 М19 - Коровія.

4. Кількість рейсів-3.

5. Особливі умови: Під час руху дотримуватись тимчасових обмежень.

6. Параметри транспортних засобів:

6.1. Довжина, метрів - 24.00

6.2. Ширина, метрів - 3.75

6.3. Висота, метрів - 4.49

6.4. Загальна вага автопоїзда з вантажем, тонн - 40.00

6.5. Навантаження на найбільш навантажену вісь, тонн - 11.00

6.6. Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу, тонн 4.00.

7. Транспортний засіб, виділений для супроводження: супроводження автомобілем прикриття марка: VOLVO держ. номер: НОМЕР_4 , VOLVO держ. номер: НОМЕР_5 .

8. Найменування, адреса, номер телефону перевізника: ФОП ОСОБА_1 .

8.1 Прізвище відповідальної за переведення особи: ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено Акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №036785 від 11.07.2024, яким виявлено порушення статті 48 Закону України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-III), пункту 22.5 Правил дорожнього руху, наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 - здійснено перевезення комбайну Lexion №480 з перевищенням габаритних параметрів по ширині 3,82 м. при нормативно допустимих 2,60 м., висоті 4,39 м. при нормативно допустимій 4,00 м. Вказано, що дозвіл №2024-16НГ від 17.06.2024 не береться до уваги, оскільки порушені його умови. Відсутня товарно-транспортна накладна. Водій вказав про незгоду з думкою інспектора щодо виявлених порушень, оскільки усі дозвільні документи на вантаж були надані, а товарно-транспортна накладна не складалась у зв`язку з перевезенням власного транспорту (а.с. 13).

Також, за результатами габаритно-вагового контролю транспортний засіб Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Frejat CDVP, реєстраційний номер НОМЕР_2 11.07.2024 складено Довідку №0052287, у якій встановлено, що довжина транспортного засобу становить 20,20 м., ширина 3,82 м., висота 4,35 м. (а.с. 14) та Акт про перевищення транспортним засобом нормативно-габаритних параметрів (а.с. 49).

Відповідач 31.07.2024 направив на адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення від 31.07.2024 №65572/32/24-24 про розгляд справи про порушення абзацу 17, абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", виявленого під час проведення рейдової перевірки 11.07.2024 (а.с. 66).

21.08.2024 відповідач повторно направив на адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про порушення абзацу 17, абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", виявленого під час проведення рейдової перевірки 11.07.2024 (а.с. 69).

10.09.2024 за результатами розгляду справи в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Ольга Хорзеєва прийняла постанову про застосування до ФОП ОСОБА_1 , адміністративно-господарського штрафу №ПШ053425 за порушення абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу у розмірі 51000,00 грн (а.с. 12) та постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ053424 за порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону у розмірі 17000,00 грн (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2344-III), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною 7 статті 6 Закону №2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення №103), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 1 Положення №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пункт 4 Положення №103 передбачає, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до пункту 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), у редакції на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 4 Порядку №1567 передбачено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

За приписами пунктів 13 - 15 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Отже, відповідачу надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2024 під час проведення перевірки посадовими особами відповідача зупинено транспортний засіб марки Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Frejat CDVP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать на праві користування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 згідно договору оренди транспортного засобу від 20.01.2024 №20-01/2024 та договору суборенди транспортного засобу №20101/2024 відповідно (а.с. 16-19).

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №036785 від 11.07.2024, відповідно до якого встановлено порушення позивачем абзаців 3 та 17 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вказані обставини стали підставою для прийняття відповідачем постанови №ПШ053424 та стягнення за порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, штрафу у розмірі 17000,00 грн, а також постанови №ПШ053425 про стягнення за порушення абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, штрафу у розмірі 51000,00 грн.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону №2344-III, пункту 2 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 39 Закону №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно із частиною 1 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Законом №2344-ІІ передбачена відповідальність у виді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників.

Так, згідно зі статтею 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Разом з тим, за змістом частини 1 статті 33 Закону №2344-ХІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з наведених вище норм законодавства слідує, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-III покладається виключно на автомобільних перевізників.

За змістом частини 1 статті 238, частини 1 статті 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (частина 1 статті 218 ГК України).

Слід зазначити, що об`єктивною стороною складу господарського правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III є надання суб`єктом господарювання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Зокрема, суд зазначає, що спірним у даній справі є також питання віднесення позивача до автомобільного перевізника в розумінні Закону №2344-III.

Правила перевезення вантажів врегульовані у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 №363 (надалі - Правила №363).

Відповідно до пункту 11.1. Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною.

Згідно пункту 11.3. Правил №363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Відповідно до пункту 11.5. Правил №363 у разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Разом з цим, норми Правил №363 не встановлюють жодних вимог до товарно-транспортної накладної у разі перевезень вантажу суб`єктом господарювання для власних потреб, адже при перевезенні вантажів для власних потреб відсутні такі суб`єкти перевезень як замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача.

У постанові від 12.06.2018 у справі №815/3310/17 Верховний Суд зазначив, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

Таким чином, товарно-транспортна накладна підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах.

При цьому, якщо перевезення вантажу здійснюється для власних потреб і власним транспортом (або орендованим), коли сторонній перевізник відсутній, то товарно-транспортна накладна не потрібна.

В цьому випадку, водій повинен мати накладну або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснював перевезення комбайну CLAAS Lexion №480, який належав йому на праві оренди. Таке перевезення здійснювалось транспортними засобами Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Frejat CDVP, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які перебували у користуванні позивача згідно договорів оренди та суборенди від 20.01.2024.

При цьому, водій пред`явив особам, які проводили перевірку свідоцтво про реєстрацію машини на комбайн зернозбиральний ЕЕ №069654, а також Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №01/06-24 від 01.06.2024, укладений із Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТВ Надія» строком дії з 18.06.2024 по 18.07.2024 з актом приймання-передачі від 01.07.2024. Суд зазначає, що у даному випадку указані документи є "іншим визначеним законодавством документом на вантаж", як того вимагає стаття 48 Закону №2344-III.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у позивача був відсутній обов`язок складення товарно-транспортної накладної, а у водія відсутній обов`язок мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, будь-яку товарно-транспортну накладну.

Водночас, у постанові від 22.02.2023 у справі №240/22448/20 Верховний Суд, вирішуючи питання щодо визначення належного суб`єкта, відповідального за порушення законодавства про автомобільний транспорт зауважував на тому, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону №2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж.

Вказане свідчить, що здійснення 11.07.2024 руху транспортного засобу Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Frejat CDVP, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , яким здійснювалося перевезення зернозбирального комбайну, не було пов`язане з перевезенням вантажу на комерційній основі, а здійснювалося для власних потреб.

Зазначене виключає в цих правовідносинах статус позивача, як автомобільного перевізника.

Поряд з цим, в межах розгляду цієї справи відповідач не надав будь-яких відомостей про надання позивачем послуг перевезення вантажів на договірних умовах третій особі.

Водій надавав відповідні пояснення та документи інспекторам Укртрансбезпеки під час проведення перевірки щодо належності вантажу та обставин його перевезення, однак дані пояснення враховані не були.

Оскільки судом встановлено, що у спірних правовідносинах позивач не підпадає під статус автомобільного перевізника в розумінні Закону №2344-VII, який надає послуги з перевезення вантажу з обов`язковим оформленням документів, передбачених статтею 48 Закону №2344-VII, постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ053424 від 10.09.2024 до ФОП ОСОБА_1 , винесена необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, внаслідок чого є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Щодо протиправності постанови №ПШ053425 від 10.09.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу сімнадцятого частини 1 статті 60 Закону №2344-VII за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за, зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пунктів 3 та 6 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пунктами 12 та 13 Порядку №879, передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно пунктів 15 та 16 Порядку №879, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 18 Порядку №879).

Відповідно до пункту 20 Порядку №879, за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно положень пункту 20-1 Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю у зонах габаритно-вагового контролю, на яких розміщені стаціонарні та пересувні пункти, здійснюється, зокрема, вимірювання габаритів транспортного засобу (довжина, ширина і висота).

У разі виявлення факту перевищення вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу під час руху без дозволу на рух або у разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подальший рух такого транспортного засобу забороняється до усунення порушення шляхом отримання дозволу на рух за пройдену частину маршруту або повного (часткового) перевантаження вантажу, що перевозиться в інший транспортний засіб, з подальшим підтвердженням дотримання вагових та/або габаритних параметрів, установлених законодавством, або отримання дозволу на рух на весь маршрут (п. 20 Порядку №879).

З аналізу вказаних положень Порядку №879 вбачається, що при здійсненні габаритно-вагового контролю здійснюється перевірка відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила №1306).

Відповідно до підпункту "а" пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують зовнішніх габаритів: ширина: 2,6 метра; висота від поверхні дороги: 4 метра; довжина: вантажного автомобіля - 12 метрів; автопоїзда - 22 метра; автомобіля (тягача) з напівпричепом - 18,75 метра; маршрутного транспортного засобу - 18,75 метра; виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу - 2 метра.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

За пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно постанови №ПШ053425 від 10.09.2024 позивача було притягнуто до відповідальності згідно з абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У свою чергу, абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України №2344-IIІ встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу передбачає накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаної норми абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за вказаною нормою необхідним є встановлення факту перевезення вантажу з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Frejat CDVP, реєстраційний номер НОМЕР_2 11.07.2024 складено Довідку №0052287, у якій встановлено, що довжина транспортного засобу становить 20,20 м., ширина 3,82 м., висота 4,35 м.

Як встановлено судом, під час рейдової перевірки водій ОСОБА_2 мав при собі та пред`явив інспекторам дозвіл №2024-16НГ від 17.06.2024 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданий Департаментом патрульної поліції Національної поліції України із строком дії з 18.06.2024 по 17.07.2024.

Відповідно до вказаного дозволу позивачу дозволено перевозити вантаж з наступними габаритами: довжина, в м.- 24,00 м; ширина в м. - 3.75 м; висота в м.- 4,49 м; загальна вага автопоїзду з вантажем, в т.- 40,00; навантаження на найбільш навантажену вісь, в т,- 11,00; вантаж може виступати за задній габарит транспортного засобу - 4 м.

Враховуючи вище зазначене, розрахунок перевищення габаритно-вагових норм мав здійснюватись з урахуванням параметрів погоджених в дозволі.

Отже, фактичні параметри вантажу перевищують лише за шириною, яка становила 3,82 м, тоді як в дозволі вказано - 3,75 м.

В Акті перевірки зазначено про здійснення перевезення позивачем зернозбирального комбайну Lexion №480, на підтвердження вказаної обставини водієм було надано посадовим особам відповідача, зокрема свідоцтво про реєстрацію машини НОМЕР_3 та Договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №01/06-24 від 01.06.2024.

У свідоцтві зазначено найменування машини: комбайн зернозбиральний, реєстраційний номер: НОМЕР_6 , марка: CLAAS LEXION №480, рік випуску: 2000, заводський номер: 46601206, двигун: 441-901-505-981977, об`єм двигуна: 10964 см.куб., потужність двигуна: 239,00 кВт, маса машини: 18000,00 кг.

Згідно пункту 1.1. Договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №01/06-24 від 01.06.2024 предметом оренди є комбайн CLAAS LEXION №480 згідно свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_3 з державним номером НОМЕР_6 .

При цьому, водій, який був присутній при замірюванні параметрів комбайна заперечив встановлені інспекторами порушення та вказав про надання усіх необхідних документів на комбайн.

З метою встановлення факту, як саме посадові особи міряли ширину комбайна, судом досліджено відеозаписи з нагрудної камери старшого державного інспектора ВДК, які долучено представником відповідача до матеріалів заперечення.

Із відеозапису за назвою 2222MEDIA_IDHONCHARENKO вбачається, що старшим державним інспектором стрічкою вимірювальною (рулеткою) виміряно ширину комбайна, який перевозився транспортом позивача.

Відповідач надав суду свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П/900/Щ, назва та умовне позначення рулетка вимірювальна з фібергласовою стрічкою Slind 30м, зав. №Р/074, виробник "S-Line". У вказаному свідоцтві зазначена дата чинності до 07.08.2024.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про безпідставність доводів позивача, що виміряна інспекторами ширина комбайна не відповідала дійсності.

Також, на переконання суду, пред`явлений водієм ОСОБА_2 дозвіл обґрунтовано не був врахований інспекторами та не міг бути використаний для здійснюваних позивачем 11.07.2024 під час проведення перевірки перевезень великогабаритного вантажу, оскільки передбачав максимальну дозволену ширину транспортного засобу 3,75 м, в той час, як фактична ширина транспортного засобу позивача становила 3,82 м. У свою чергу, іншого дозволу на перевезення вантажу загальною шириною 3,82 м під час проведення перевірки позивач не надав.

Абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону №2344-III встановлена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже відсотковий розмір перевищення габаритних норм обчислюється саме від встановлених законодавством норм, тобто від 2,60 м.

В такому разі суд вважає, що інспектори обґрунтовано дійшли висновку, що позивачем здійснювалось перевезення вантажу шириною 3,82 м, яке на 46,90% перевищує дозволену 2,60 м.

Стосовно тверджень позивача, що із загальнодоступних джерел слідує, що технічні характеристики на комбайн CLAAS LEXION №480 по габаритній ширині складають 3,70 метра, суд зазначає таке.

Згідно інформації, що міститься в мережі Інтернет за наданим позивачем посиланням: https://www.lectura-specs.com.ua/ua/model/sil-s-kogospodars-ka-tehnika/zernovij-kombajn-claas/lexion-480-1021713 транспортна ширина комбайна зернозбирального Lexion 480 Claas 2001-2003 років випуску) становить 3,70 м, потужність двигуна 303 кВт, транспортна висота 3,91 м., довжина транспорту 8,636 м., рік випуску не вказаний, об`єм двигуна не вказаний. При цьому, у примітці зазначено, що усі дані, що наведені нижче, перевіряються експертами команди LECTURA Specs. Однак, можуть бути неповні дані та помилки.

Позивачем, в свою чергу, до матеріалів справи не надано документів щодо технічної характеристики даного комбайну 2000 року випуску з потужністю двигуна 239,00 кВт. Крім того, не додано належних доказів на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги із посиланням на загальнодоступні джерела, де ширина комбайну, який власне, перевозився позивачем, - CLAAS LEXION №480 2000 року випуску з потужністю двигуна 239,00 кВт становить 3,70 м.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова від 10.09.2024 №ПШ053425 відповідачем прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність винесеної постанови від 10.09.2024 №ПШ 053424, у зв`язку з чим остання підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.09.2024 №ПШ 053424.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або з моменту прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2025 року.

Повне найменування учасників:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) в Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (25004, м. Кропивницький, вул. Героїв Маріуполя, буд 102, ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК