Справа № 520/15898/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р.Справа № 520/15898/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 по справі № 520/15898/24

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Харківській області № 00/7828/24-03 від 11.04.2023 про виключення з Реєстру платників єдиного податку, прийняте щодо ФОП ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області поновити статус платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з моменту його анулювання.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 позов задоволено.

За наслідками апеляційного перегляду судового рішення, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2025 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області залишено без задоволення.

29.01.2025 позивач подала до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції в розмірі 6 000,00 грн.

В підтвердження понесених витрат надав: акт № 2 здачі-прийняття виконаних робіт від 29.01.2025, квитанцію № 1 від 29.01.2025.

31.01.2025 ГУ ДПС у Харківській області (далі - відповідач) подало до суду заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, в яких просить відмовити у її задоволенні.

В обґрунтування зазначає, що заявлена позивачем сума судових витрат є завищеною, не співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

Вказує, що позивачем не надано суду апеляційної інстанції договір від 01.05.2024, на підставі якого адвокатом надавалась правова допомога.

Зазначає, що надані представником позивача послуги охоплюються єдиною метою, якою є складання відзиву на апеляційну скаргу, а тому обсяг виконаної роботи є неспівмірним з її складністю.

Крім того, зауважує, що можливість вирішення судом питання про судові витрати після ухвалення судового рішення по суті можливе лише у випадку неможливості подання стороною доказів, що підтверджують розмір судових витрат до судових дебатів з поважних причин.

Водночас, позивачем не зазначено поважних причин, з яких вона не могла надати докази, що підтверджують розмір судових витрат до ухвалення судового рішення по суті, як наслідок, відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення.

Розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України призначено в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, дійшла висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду, з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За текстом п. 1 ч. 1 ст. 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, за приписами ч. 3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У цьому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 цієї статті).

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 зауважила, що вказівка у ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати.

Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.07.2023 у справі № 160/16902/20.

Так, розгляд адміністративної справи № 520/15898/24 проводився судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, який не містить заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Будь-яких інших заяв або клопотань, поданих позивачем до суду апеляційної інстанції до розгляду справи по суті матеріали справи не містять.

Натомість, в суді першої інстанції ФОП ОСОБА_1 просила стягнути витрати на правову допомогу, лише за послуги її представника надані під час розгляду справи Харківським окружним адміністративним судом.

Таким чином, заява про вирішення питання щодо відшкодування витрат, які позивач понесла у зв`язку з розглядом справи, а також докази на їх підтвердження не були подані в межах строку, встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України.

Заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, а також документи, які підтверджують понесені витрати, позивач подала до суду апеляційної інстанції лише 29.01.2025, тобто після того, як Другий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову по справі.

Враховуючи, що до цього позивач із заявами такого змісту не зверталась, документів, які б підтверджували понесені витрати на правничу допомогу до суду не подавала, відповідно, суд апеляційної інстанції не має підстав для вирішення питання про їх стягнення.

Як було зазначено вище, відповідно до позиції об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом питання про розподіл судових витрат.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, як такої, що подана поза межами строку, встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 143, 252, 311, 321, 322, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Бегунц А.О. Мельнікова Л.В.