Справа № 500/768/25
Суддя: Грицюк Роман Петрович
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/768/25

17 лютого 2025 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Грицюк Р.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача 1 - ОСОБА_2 , Шумського відділу обслуговування населення № 7 Головного управління ПФУ в Тернопільській області, відповідача 2 ОСОБА_3 , Головного управління ПФУ в Тернопільській області про зарахування трудового стажу ОСОБА_4 на період догляду за позивачем з 27.10.1967 по 27.11.1976, зарахування стажу з 1990 по 1992 роки, виплату пенсії у підвищеному розмірі з 2017 року та перерахунок коштів захисникам України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно п. 9 ст.4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.42 КАС України, учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно положень статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У позовній заяві позивач зазначає відповідачами 1 - ОСОБА_2 , Шумський відділ обслуговування населення № 7 Головного управління ПФУ в Тернопільській області, відповідачами 2 ОСОБА_3 , Головного управління ПФУ в Тернопільській області. Проте, позивачем позовні вимоги не викладені і не звернуті до жодного з відповідачів.

Натомість, позовна заява не містить позовних вимог до співвідповідачів, як і викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимог до вказаних суб`єктів владних повноважень чи зазначених фізичних осіб, не зазначаючи про їх рішення, дії чи бездіяльність, з якими не згідний позивач.

Критеріями адміністративної юрисдикції є: 1) публічно-правові (адміністративно-правові) відносини; 2) рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень або виконання носіями публічних повноважень обов`язків, передбачених законодавством; 3) присутність у спірних правовідносинах суб?єкта владних повноважень, суб?єкта делегованих повноважень або носія публічних повноважень; 4) здійснення суб?єктом адміністративного повноваження, спір про право чи обов`язок у сфері публічного адміністрування; 5) законодавство, яке закріплює повноваження суб?єктів у сфері публічного адміністрування (адміністративне законодавство чи адміністративна норма, якими врегульовано спірні правовідносини).

Категорія публічно-правових (адміністративно-правових) відносин є однією з основних у адміністративному процесі під час розгляду і вирішення адміністративних справ і безпосередньо використовується, зокрема, у статтях 2, 4, 5, 9, 12, 19 КАС України. 1) адміністративно-правові відносини, які виникають між фізичними, юридичними особами публічного і приватного права та суб`єктами владних повноважень (носіями публічних повноважень) щодо реалізації фізичними, юридичними особами їхніх прав, свобод, інтересів. Це правовідносини, які виникли з ініціативи фізичних, юридичних осіб приватного і публічного права внаслідок здійснення ними повноважень на підставі адміністративного законодавства та наступним виконанням обов`язків суб`єктами владних повноважень, покладених на цих суб?єктів законодавством (наприклад, надання адміністративних послуг, звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій); 2) адміністративно-правові відносини, які виникають між фізичними, юридичними особами публічного і приватного права та суб`єктами владних повноважень щодо виконання (дотримання) фізичними, юридичними особами їхніх обов`язків (наприклад, сплата податків та інших обов`язкових платежів); 3) адміністративно-правові відносини, які виникають між фізичними, юридичними особами публічного і приватного права та суб`єктами владних повноважень (носіями публічних повноважень) щодо виконання цими суб`єктами (носіями) їхніх обов`язків (наприклад, обов`язок за запитом надати публічну інформацію); 4) адміністративно-правові відносини, які формуються всередині одного суб?єкта владних повноважень щодо організації та забезпечення його діяльності (внутрішньо-організаційні правовідносини); 5) адміністративно-правові відносини, які формуються між двома і більше суб`єктами владних повноважень щодо забезпечення (створення) умов здійснення суб?єктивних прав, свобод, інтересів, здійснення цими суб`єктами владних повноважень (носіями публічних повноважень) виконання завдань, реалізації публічного інтересу (відносини взаємодії); 6) адміністративно-правові відносини, які виникають між двома і більше фізичними, юридичними особами публічного чи приватного права щодо обопільного здійснення ними прав і обов`язків, передбачених нормами адміністративного права.

Натомість, у позовній заяві не зазначено характеру спірних правовідносин, а також вимог до кожного з співвідповідачів, що унеможливлює визначення підсудності.

З огляду на наведене, позивачу необхідно навести обґрунтування позову, його підстави і предмет, визначитися з предметом спору, суб`єктним складом відповідачів, та позовними вимогами до кожного з них.

Відповідно п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Абзацом 4 ч. 8 ст. 18 КАС України передбачено, що якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Таким чином, процесуальний закон містить імперативну норму щодо необхідності зазначення у позовній заяві відомостей про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету, у тому числі й щодо представника позивача, якщо позовна заява подається ним. Особа звільняється від обов`язку зазначення таких відомостей виключно в разі, якщо процесуальний документ подано в електронній формі через електронний кабінет.

Позовну заяву подано до суду у паперовій формі, без використання електронного кабінету. Водночас, в порушення п. 2 ч. 5 та ч.6 ст. 160 КАС України у позовній заяві відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідачів, не наведено позивачем також інших відомостей як про позивача, так і про відповідачів, як то ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти, поштові індекси.

Таким чином позивачу необхідно подати позовну заяву, у якій слід зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідачів, зазначивши інші передбачені законом відомості про позивача і відповідачів.

Відповідно до ч. 1ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.2 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Між тим, оригінали письмових доказів позивач до позовної заяви не додав, а додані до позовної заяви копії належним чином не завірені.

Таким чином, позивачу необхідно належним чином завірити додані до позовної заяви документи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачка просить зарахувати спірний стаж, посилаючись листи з органами Пенсійного фонду України від 12.04.2021, 08.07.2021, 11.04.2024.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду з цими позовними вимогами суд враховує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно.

Листами Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08.07.2021, 12.04.2021 відповідач інформував про безпідставність зарахування спірного стажу, проте вчиняти дії щодо реалізації свого права позивачка почала більш ніж через три роки після отримання вказаних листів.

Отже, про порушення своїх прав позивачка повинна була дізнатися з квітня 2021 року. Натомість, до суду звернулася у лютому 2025 року, пропустивши шестимісячний строк звернення до суду з зазначеними позовними вимогами.

Позивачка заяву про поновлення строку звернення до суду не подала. Докази, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачка також не надала.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Вказані вище недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі.

Частинами 1 та 2 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання клопотання для поновлення строку звернення до суду із наданням відповідних доказів на підтвердження поважності пропущення строку звернення до суду, навести обґрунтування позову, його підстави і предмет, визначитися з предметом спору, суб`єктним складом відповідачів та позовними вимогами до кожного з них, зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідачів, а також інші передбачені законом відомості про позивача і відповідачів, як то ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти, поштові індекси, завірити долучені документи у належний спосіб.

З урахуванням зазначеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 293 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду:46021 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.

Роз`яснити позивачу, що уразі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява буде повернута останньому.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити учасникам справи, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Грицюк Р.П.