Справа № 500/7341/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7341/24

17 лютого 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 14.11.2024 р. № 82, було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Страховий стаж з урахуванням додаткових років за Списком № 1 становить 43 роки 05 місяців 23 дні. Пільговий стаж становить 15 років 06 місяців 16 днів.

Представник відповідача зазначив, що на дату звернення за призначенням пенсії позивач не досягла встановленого законодавством пенсійного віку 50 років, право на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час відсутнє.

Позивач вважає відмову відповідача протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 16.12.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм правом не скористався та відзиву до суду не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Справа розглянута з урахування періоду перебування головуючої судді у основній щорічній плановій відпустці.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 має страховий стаж з урахуванням додаткових років за Списком № 1 становить 43 роки 05 місяців 23 дні. Пільговий стаж становить 15 років 06 місяців 16 днів.

08.11.2024 позивач звернулася із заявою до пенсійного органу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 14.11.2024 р. № 82, було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Представник відповідача в даному рішенні зазначив, що на дату звернення за призначенням пенсії позивач не досягла встановленого законодавством пенсійного віку 50 років, право на призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час відсутнє.

Не погодившись із відмовою відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах позивач звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами У країни.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон), який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Порядок та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначено в статті 13 Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року N 1-р/2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), зокрема, статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788- XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII, та вирішено, що застосуванню підлягає стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаній нормі.

Таким чином, з 23.01.2020 при вирішенні питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи Пенсійного фонду України, зокрема і відповідач у справі, мають керуватися вказаною нормою в редакції до внесення змін Законом N 213-VIII.

Відповідно до п. "а" ч. 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції до внесення змін Законом N 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за, результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як видно з матеріалів справи, позивач працює в комунальному некомерційному підприємстві «Дитяче територіальне медичне об`єднання» Краматорської міської ради з 17.03.1999 року по даний час, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

17.03.1999 року - прийнята на посаду медичної сестри кабінету щеплень поліклініки № 3 Дитячого територіального медичного об`єднання. Наказ на зарахування № 12-к пар 12 від 17.03.1999 р.

01.07.2004 р. переведена для подальшої роботи медсестрою дільниці №17. Наказ на переведення № 49-к п.№ 35 від 12.07.2004 р.

01.07.2007 р. переведена для подальшої роботи на посаду медичної сестри кабінету інфекційних захворювань КМУ «Дитяче територіальне медичне об`єднання». Наказ на переведення № 39-к від 02.07.2007 р.

05.05.2008 р. переведена для подальшої роботи на посаду рентген-лаборанта до рентген кабінету. Наказ на переведення № 29-к р.№ 2 від 05.05.2008 р. де позивач працює по теперішній час.

За період з 01.07.2007 по 04.05.2008 р. вона працювала повний робочий день в кабінеті інфекційних захворювань КМУ «Дитяче територіальне медичне об`єднання» і виконувала особливий характер роботи за посадою: медична сестра кабінету інфекційних захворювань, що передбачено Списком № 2 розділ XXIV абзац 4; працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах - молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри/молодші медичні брати, молодші медичні сестри/брати з догляду за хворими, сестри-господині/працівники з господарської діяльності закладу охорони здоров`я. Постанова КМУ № 461 від 24 червня 2016 року.

За період з 05.05.2008 року по теперішній час позивач працювала повний робочий день в рентгенологічному кабінеті дитячого лікувально-поліклінічного корпусу комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради і виконувала особливий характер роботи за посадою: рентген лаборант рентгенологіного кабінету, що передбачено Списком № 1 розділ XIX абзац 2; молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок). Постанова КМУ № 461 від 24 червня 2016 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 від 20.05.2000 р. прізвище ОСОБА_2 було змінене на прізвище ОСОБА_3 .

Отже, суд вважає, що відповідач протиправно не врахував обставини викладені вище та прийшов до помилкового висновку про недосягнення позивачем пенсійного віку.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вищезазначена відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є протиправною, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211.20 грн. згідно квитанції від 03.12.2024.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 82 від 14.11.2024 р. про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1) відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту звернення ОСОБА_1 для оформлення пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.