Справа № 340/7209/24
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7209/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Рівнянське", вул. Гагаріна,65, с. Рівне, Новоукраїнський район, Кіровоградська область,27160

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області, вул. В. Перспективна,55, м. Кропивницький,25006

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення та вимогу:

-№6 від 10.10.2024;

-№6 від 10.10.2024;

-№6 від 10.10.2024;

-№6 від 10.10.2024;

- податкову вимогу №Ю-6 від 10.10.2024.

Ухвалою суду від 13.11.2024 провадження в справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с.31).

На адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки дії податкового органу вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені нормами чинного законодавства (а.с.34-37).

Ухвалою суду від 24.01.2025 від сторін витребувано додаткові докази в справі (а.с.39).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "Рівнянське", результати якої оформлено актом № 13588/11-28-07-01/03756916 від 23.09.2024.

В акті перевірки податковим органом, серед інших, зафіксовано наступні порушення:

-п.51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу, в частині не включення до Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ, 4-ДФ), вартості безкоштовного харчування найманих працівників до загальної суми нарахованої заробітної плати за ознакою доходу « 101» в сумі 1253948,32 грн., в тому числі за 2017 рік 100633,81 грн., за 2018 рік 107175,76 грн., за 2019 рік 153889,20 грн., за 2020 рік 145195,89 грн., за 2021 рік 180999,15 грн., за 2022 рік 177638,65 грн., за 2023 рік 162707,01 грн.;

- пп.164.2.1, п.п. «б» та «е» 164.2.17. п.164.2, п.164.5 ст.164, пп.168.1.4, п.168.1 ст.168, частини «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу, в частині ненарахування та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу за харчування, безоплатно отриманого працівниками ПрАТ "Рівнянське", в сумі 201937,37 грн., в т.ч. за 2018 рік 21843,33 грн., 2019 рік 33780,50 грн., 2020 рік 31872,21 грн., 2021 рік 39731,45 грн., 2022 рік 38993,78 грн., 2023 рік 35716,11 грн., та, відповідно пп.129.1.4. п.129.1 ст.129 з урахуванням ст.102 ПКУ, та п.52 прим. 1 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу, нараховано пеню в сумі 41901,61грн.;

- пп.164.2.1, п.п. «б» та «е» 164.2.17. п.164.2, п.164.5 ст.164, пп.168.1.4, п.168.1 ст.168, частини «а» п. 176.2 ст. 176, пункту 161 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу, в частині ненарахування та неперерахування до бюджету військового збору з доходу, за харчування, безоплатно отриманого платниками податку в сумі 13799,08грн., в тому числі за період з 30.04.2018 по 31.12.2018 рік 1492,63 грн., за 2019 рік 2308,34 грн., за 2020 рік 2177,94 грн., за 2021 рік 2714,99 грн., за 2022 рік 2664,58 грн., за 2023 рік 2440,61 грн., відповідно пп.129.1.4. п.129.1 ст.129 та з урахуванням ст..102 ПКУ, п.52 прим. 1 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу, нараховано пеню в сумі 2863,26грн.;

- абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №2464-VI (із змінами і доповненнями), п.п.2.3.4. п.2.3 розділу 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету зі статистики України від 13.01.2004 р. №5, в частині не сплати єдиного внеску з вартості безкоштовного харчування найманих працівників в сумі 50638,94 грн., в т.ч. за 2017 рік 11779,00 грн., за 2018 рік 12005,40 грн., за 2019 рік 26854,52 грн..

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято:

1)податкові повідомлення рішення:

-№6 від 10.10.2024, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 201937,42 грн., застосовано штрафну санкцію у розмірі 12836,64 грн. та пеню в сумі 41901,61 грн. (а.с.15-16);

-№6 від 10.10.2024, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку військового збору у розмірі 13799,08 грн., застосовано пеню в сумі 2863,26 грн. (а.с.17-18) ;

-№6 від 10.10.2024, яким до товариства застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за ненадання відповіді на запит у сумі 1020,00 грн. (а.с.19-20) ;

та

2) вимогу №Ю-6 від 10.10.2024 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в розмірі 226212,68 грн. (а.с.21-22)

3) рішення №6 від 10.10.2024 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 48458,98 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем рішень, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення від 10.10.2024 р. №№6, яким визначено суму податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків та податкового повідомлення-рішення 6 від 10.10.2024, яким визначено суму військового збору, то суд зазначає наступне.

Згідно пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

а) вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах;

б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Додатково до винятків, передбачених підпунктом «а» цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для осіб з інвалідністю, у тому числі які призначені для участі осіб з інвалідністю в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів.

Відповідно пп.14.1.47 п. 14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Виходячи з наведеної норми, додатковими благами вважаються матеріальні чи нематеріальні цінності, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, за умови, якщо такий дохід не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму.

В акті перевірки контролюючим органом вказано, що ПрАТ "Рівнянське" за період з 01.01.2017 по 31.12.2023 забезпечувало найманих працівників підприємства безкоштовним харчуванням (стор. 58 Акту перевірки).

Так, в акті перевірки вказано, що, відповідно до наданих на перевірку відомостей, нарахування заробітної плати ПрАТ "Рівнянське" за період з 01.01.2017 по 31.12.2023, суми вартості безкоштовного харчування найманих працівників не включені до загальної суми нарахованої заробітної плати.

Судом встановлено, що відповідно до наказів від 01.01.2017 та від 12.11.2020, з метою забезпечення належного рівня харчування працівників підприємства, на ПрАТ "Рівнянське" впроваджено програму організації харчування працівників «шведський стіл» з 01.01.2017 та з 12.11.2020, відповідно (а.с.12-13).

Відповідно до пп.168.1.1 п. 168.1 ст.168 ПК України агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Суд вважає, що харчування, яким забезпечує працівника роботодавець у зв`язку із виконанням ним трудових обов`язків, не є додатковим благом фізичних осіб, оскільки воно пов`язане з виконанням працівниками обов`язків трудового найму.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31.01.18р. у справі №810/583/17 від 10.06.19р. у справі №808/3611/16 та від 30.01.20р. у справі №810/481/16.

Витяг з рішення правління №2 від 24.02.2017 не містить переліку працівників які будуть забезпечені харчуванням на умовах "шведський стіл". Суд бере до уваги, що податковий орган, визначаючи позивачу до сплати податкові зобов`язання за основу взяв загальну кількість працівників ПрАТ "Рівнянське".

Додатково суд звертає увагу на те, що податкове законодавство не визначає способу обчислення доходу працівника у разі його харчування за принципом «шведський стіл». Харчування за цим принципом передбачає, що працівники підприємства мають змогу підійти до місця, де знаходяться відповідні продукти, та взяти необхідну для себе кількість у розмірі, визначеному на свій власний розсуд, що фактично унеможливлює визначення кількості спожитих продуктів кожною окремою особою та їх вартість окремо для кожної особи, та свідчить про те, що обсяг такого безоплатного харчування щодо кожної особи не може бути персоніфікованим.

За таких обставин, вартість харчування, яким забезпечуються працівники позивача впродовж робочого дня за принципом «шведський стіл», не є додатковим благом, не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платників податку на доходи фізичних осіб та не може розглядатися як об`єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п.16-1 Підрозділу 10 Розділу XX ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно із пп.1.7. п.16-1 Підрозділу 10 Розділу XX ПК України, звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Отже, вартість харчування за принципом «шведський стіл» не є об`єктом оподаткування військовим збором.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до абз.2 п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.10 р. №2464-VІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до абз.1 п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Як описано вище вартість харчування, яким забезпечуються працівники позивача впродовж робочого дня за принципом «шведський стіл», не є додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платників податку на доходи фізичних осіб, а тому також звільняється від оподаткування військовим збором та не може розглядатися як база нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Дані обставини свідчать про протиправність вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2024 р. №Ю-6 та рішення №6 від 10.10.2024 року.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № 6 від 10.10.2024, яким до товариства застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за ненадання відповіді на запит у сумі 1020,00 грн., суд зазначає наступне.

У відповідності до п.119.1 ст.119 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

У відзиві представником відповідача зазначено, що запит про надання документів та пояснень (який є додатком до відзиву від 05.12.2024), щодо встановлених порушень виявлених під час перевірки вручено 29.09.2024 року головному бухгалтеру ПрАТ "Рівнянське" ОСОБА_1 . Відповідь по суті питання платником не надано.

Будь-який пояснень та доказів, на спростування вищезазначених тверджень сторони відповідача, позивачем не надано.

Підсумовуючи вищевикладене, у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог..

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Рівнянське" до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №6 від 10.10.2024, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №6 від 10.10.2024, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №6 від 10.10.2024, прийняте Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №Ю-6 від 10.10.2024, прийняту Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області.

У задоволенні позову у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 6 від 10.10.2024 року - відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнянське" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 9084,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО