Справа № 240/10794/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10794/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Т.О.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

14 лютого 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №59 від 07 травня 2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статі 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 квітня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач 30 квітня 2024 року звернулася до ГУ ПФУ в місті Києві з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

Відповідно до принципу екстериторіальності, заява позивача розглянута відповідачем-1, який рішенням від 07 травня 2024 року №59 відмовив у призначенні пенсії. На обґрунтування зазначив, що страховий стаж позивача становить 37 років 4 місяці 10 днів, спеціальний страховий стаж відсутній. До пільгового стажу роботи не зараховано періоди: з 25 липня 1986 року по 18 грудня 2000 року, оскільки підприємство ліквідоване; з 20 грудня 2000 року по 15 жовтня 2004 року та з 05 жовтня 2010 року по 02 лютого 2021 року згідно уточнюючих довідок від 02 квітня 2021 року №020/1330 та від 03 січня 2024 року №01/04, оскільки надані довідки не відповідають додатку 5 Порядку №637 (відсутнє посилання на пункт 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). В матеріалах пенсійної справи відсутня довіреність на право підпису документів в.о. директора. Також відсутня інформація, що у штатному розкладі підприємств посада бухгалтера та начальника відділу кадрів не передбачені.

Листом від 22 травня 2023 року №2600-0213-8/104750 відповідач-2 повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.

Уважаючи таке рішення протиправними, ОСОБА_1 звернулася із цим позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". (далі - Закон №1058-ІV)

Частинами 1,2,4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Пунктом 6 частини другої статті 114 Закону №1058-IV врегульовано, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), а саме, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Відтак, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці орган Пенсійного фонду вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 позивач з 25 липня 1986 року по 18 березня 1988 року, з 28 січня 1991 року по 18 грудня 2000 року працювала ткалею на Дарницькому ордена Леніна шовковому комбінаті, який з 31 грудня 1991 року перейменований на Орендне підприємство Дарницький шовковий комбінат «Дарна». З 20 грудня 2000 року по 15 жовтня 2004 року працювала ткалею на Науково-виробничому малому підприємстві «Технотексма» та з 05 жовтня 2010 року по 02 лютого 2021 року працювала ткалею на Закритому акціонерному товаристві «Фабрика технічних тканин «Технофільтр», яке з 11 вересня 2012 року змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Фабрика технічних тканин «Технофільтр».

Згідно матеріалів справи позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за відсутності пільгового (спеціального) стажу - 20 років.

До пільгового стажу роботи не зараховано періоди: з 25 липня 1986 року по 18 грудня 2000 року, оскільки підприємство ліквідоване; з 20 грудня 2000 року по 15 жовтня 2004 року та з 05 жовтня 2010 року по 02 лютого 2021 року згідно уточнюючих довідок від 02 квітня 2021 року №020/1330 та від 03 січня 2024 року №01/04, оскільки надані довідки не відповідають додатку 5 Порядку №637 (відсутнє посилання на пункт 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). В матеріалах пенсійної справи відсутня довіреність на право підпису документів в.о. директора. Також відсутня інформація, що у штатному розкладі підприємств посада бухгалтера та начальника відділу кадрів не передбачені.

Водночас, слід зазначити, що у період роботи ОСОБА_1 професія ткалі була зазначена у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1021, у розділі бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне виробництво, текстильні цехи у виробництвах штучного і синтетичного волокна, а після прийняття Закону України № 1788-ХІІ у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583.

Сутнісний, нормативний, цільовий підхід до розуміння положень пункту «є» статті 13 Закону України № 1788-ХІІ в поєднанні із наведеними вище нормами дає підстави вважати, що призначення пільгової пенсії робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, залежить від наявності підстав та умов, передбачених саме цією нормою права, і не пов`язано з законодавчими передумовами, встановленими для інших категорій осіб, визначених статтею 13 цього Закону, які мають право на пільгову пенсію, але за умов і в порядку, передбачених окремо для кожної категорії таких осіб. Тобто, для призначення пенсії за пунктом «є» статті 13 Закону України № 1788-ХІІ особа мала бути робітницею не будь-якого текстильного виробництва, а текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, бути зайнятою (працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи (не менше 20 років) та вік (55 років). Трудовий стаж для призначення пільгової пенсії на підставі цього пункту підтверджується відповідно до положень Порядку з урахуванням тривалості, складу, режиму і порядку обліку робочого часу для робітниць текстильного виробництва. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 червня 2017 року у справі №161/19344/13-а та від 30 вересня 2019 року у справі №161/2639/17.

Періоди роботи ОСОБА_1 на зазначених підприємствах підтверджуються підписом відповідальних осіб та печатками підприємств відповідно до записів у її трудовій книжці і не потребують додаткового відокремлення та підтвердження довідками, оскільки законодавством визначено, що право на пільгову пенсію мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах (професія прядильники).

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі №161/1775-/16-а.

Як зазначено у оскаржуваному рішенні до пільгового стажу роботи позивача не зараховано період з 25 липня 1986 року по 18 грудня 2000 року, оскільки підприємство ліквідоване.

Так, на реалізацію наведеної бланкетної норми правлінням Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року прийнято постанову №18-1, зареєстровану Міністерством юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років».

Згідно пункту 1 названого Порядку в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок №18-1) він визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи:

для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника;

до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Пунктом 2 Порядку №18-1 закріплено, що його дія поширюється на осіб, які працювали:

на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України;

на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років;

у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Відповідно до пункту 3 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань (пункт 4 Порядку №18-1).

З огляду на викладене, у разі ліквідації підприємства, за результатами роботи на якому працівник отримав стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, без визначення правонаступника, підтвердження періоду роботу, що зараховується до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах здійснює комісія з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Однак, така процедура може та повинна бути застосована виключно у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Тим часом, згідно висновків Верховного Суду, які, згідно приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, для призначення пенсії за пунктом «є» статті 13 Закону України № 1788-ХІІ особа мала бути робітницею текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, бути зайнятою (працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи (не менше 20 років) та вік (55 років).

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 у період з 25 липня 1986 року по 18 грудня 2000 року позивач працювала на Дарницькому ордена Леніна шовковому комбінаті, який з 31 грудня 1991 року перейменований на Орендне підприємство Дарницький шовковий комбінат «Дарна», а станом на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії ліквідоване, з 20 грудня 2000 року по 15 жовтня 2004 року працювала ткалею на Науково-виробничому малому підприємстві «Технотексма» та з 05 жовтня 2010 року по 02 лютого 2021 року працювала ткалею на Закритому акціонерному товаристві «Фабрика технічних тканин «Технофільтр», яке з 11 вересня 2012 року змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Фабрика технічних тканин «Технофільтр». Відповідні записи підтверджуються підписом відповідальних осіб та печатками підприємства та, згідно висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 20 грудня 2019 року у справі №161/1775-/16-а, не потребують додаткового відокремлення та підтвердження довідками, оскільки законодавством визначено, що право на пільгову пенсію мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах (професія прядильники).

З огляду на викладене суд уважає твердження ГУ ПФУ в Житомирській області про необхідність підтвердження періодів роботи на зазначених підприємствах на посадах ткалі рішенням комісії питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії та довідками неліквідованих підприємств помилковим та таким, що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Тим часом суд зауважує, що не весь період роботи на Дарницькому ордена Леніна шовковому комбінаті, який з 31 грудня 1991 року перейменований на Орендне підприємство Дарницький шовковий комбінат «Дарна» позивач працювала на посаді ткалі. Зокрема, у період з 18 березня 1988 року по 28 січня 1991 року позивач працювала на посадах контролера технологічного процесу 2 розрада в центральній лабораторії та учнем набиральника в підготовчій ділянці №1, які не були передбачені у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1021. Отже відповідний період не може бути врахований, як такий, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Застереження відповідачів про те, що серед наданих позивачем документів відсутня довіреність на підтвердження права підпису виконуючого обов`язки директора, а також документи, що підтверджують інформацію про те, що у штатному розкладі підприємства посади бухгалтера та начальника відділу кадрів не передбачені, суд до уваги не приймає.

Згідно частини 1 статті 44 Закону України №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 3 цієї правової норми органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду У від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1).

Згідно положень пункту 4.3 цього Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, саме на орган Пенсійного фонду України законодавець поклав обов`язок щодо вчинення дій по перевірці достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію.

Однак, відповідачами не надано доказів на підтвердження вчинення таких дій.

Додатково суд звертає увагу, що згідно запису №1 у трудовій книжці НОМЕР_1 позивач з 01 вересня 1985 року по 24 червня 1986 року навчалася у Київському СПТУ-34. Згідно довідки Київського вищого професійного училища технології та дизайну одягу №45 від 23 вересня 2020 року, позивач навчалася в Середньому професійно-технічному училищі №34 міста Києва в групі ткачів з 01 вересня 1985 року по 24 червня 1986 року. Наказом Міністерства освіти незалежної України від 28 грудня 1994 року №171 у 1994 році СПТУ-34 м. Києва було перейменовано на ПТУ-34 м. Києва, а наказом Міністерства освіти України №199 від 04 червня 1997 року ПТУ-34 м. Києва ліквідовано. Архів ліквідованого ПТУ-34 знаходиться в Київському вищому професійному училищі технологій та дизайну одягу.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як установлено із записів трудової книжки та не заперечується сторонами, позивач 24 червня 1986 року закінчила навчання і 25 червня 1986 року прийнята ткалею у ворсовий цех на Дарницький ордена Леніна шовковий комбінат, який перейменований у Орендне підприємство Дарницький шовковий комбінат «Дарна», тобто період після закінчення навчання та влаштуванням на роботу по спеціальності не перевищує трьох місяців.

Таким чином суд уважає, що час навчання позивача підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічний висновок викладений у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі №500/2174/22.

Підсумовуючи встановлені судом обставини справи, з огляду на наведене правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із виснвоком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 07 травня 2024 року №59 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статі 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в місті Києві призначити пенсію за віком на пільгових умовах, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 квітня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.