Справа № 420/1028/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1028/25
У Х В А Л А

17 лютого 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_2 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за 126 невикористаних календарних днів додаткової відпустки за 2015 - 2023 роки як учаснику бойових дій згідно п.12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошової компенсації за 140 невикористаних календарних днів додаткової відпустки за 2015 - 2023 роки як учаснику бойових дій згідно п.12ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної (військова частина НОМЕР_2 ) прикордонної служби України щодо не включення щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_2 нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за невикористані дні оплачуваних щорічних відпусток за 2022, 2023 роки;

зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022, 2023 роки з включенням до складу місячного грошового забезпечення для її нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Представником відповідача до суду подано клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, в якому зазначає, що позивач звернувся до суду з даним позовом 07 січня 2025 року, тобто з пропуском встановлено строку звернення до адміністративного суду щодо вимог, які стосуються періоду після 19 липня 2022 року, отже на вказані відносини однозначно поширюється процесуальний строк у три місяці, встановлений статтею 233 КЗпП, який є пропущений без поважних причин.

Також представник відповідача зазначає, що позивачем допущено зловживання правами, оскільки позивач вже звертався з аналогічним позовом 20 грудня 2024 року у справі № 420/39781/24. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, з огляду на пропущення з боку позивача строку звернення до суду і відсутністю поважних підстав для поновлення строку. Надано строк 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Натомість, замість того щоб усунути недоліки позовної заяви, позивач 07 січня 2025 року, дізнавшись про винесення ухвали, подає заяву про відкликання позовної заяви, користуючись процесуальним правом, передбаченим частиною 4 статті 169 КАС України. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 cічня 2025 року позовну заяву повернуто. 07 січня 2024 року, в той самий день коли була подана заява про повернення, позивач знову звертається до суду з тим самим предметом та з тих самих підстав, і в даному випадку провадження одразу відкривається, незважаючи на пропущення строку звернення до суду.

Представника відповідача стверджує, що оскільки у позивача насправді відсутні поважні причини для пропуску строку, є очевидним що він прагнув обійти процесуальне законодавство, зокрема через заміну судді шляхом перерозподілу.

З наведених підстав представник відповідача просить залишити адміністративний позов без розгляду.

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Ухвалою від 16.01.2025 року судом досліджено заяву позивача про поновлення строку звернення до суду та виснувало, що позивачем строк звернення до суду не пропущено з підстав викладених в ухвалі суду.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оцінивши доводи представника відповідача викладені в клопотанні про залишення адміністративного позову без розгляду, суд дійшов висновку, що викладений в ухвалі висновок про визнання поважними причини пропуску строку звернення не був передчасним, а тому відсутні підстави для задоволення заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Щодо доводів стосовно зловживання позивачем правами, суд зазначає таке.

Так, відповідно до положень статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У постанові від 22.10.2020 року Верховний Суд по справі №320/7/19 дійшов наступного правового висновку:

« 25. Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду.

26. Колегія суддів зауважує, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на затягування розгляду справи, створення перешкод іншим учасникам процесу.

27. Слід враховувати, що наведений у частині другій статті 45 КАС перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

28. При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

29. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі №826/12191/18».

Поняття судової дискреції (судового розсуду) охоплює повноваження суду обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, справедливості.

Враховуючи викладене суд зазначає, що вважає, що у діях заявника не вбачається зловживання процесуальними правами, оскільки подання заяви про відкликання позовної заяви не суперечить положенням КАС України, та не є систематичною поведінкою позивача, а отже не може бути розцінено як зловживання правами.

Керуючись ст. 45, 122, 123, 240 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача про залишення адміністративного позову ОСОБА_2 до НОМЕР_3 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала окремо від остаточного рішення оскарженню не підлягає.

Суддя Марин П.П.