Справа № 520/8599/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 р.Справа № 520/8599/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

за участю: секретаря судового засідання Щурової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 (суддя Бідонько А.В.; м. Харків) по справі № 520/8599/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 "

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (далі по тексту відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо невиплати позивачеві грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку за 2022 та 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення позивача;

- зобов`язати Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » нарахувати та виплатити позивачеві грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку за 2022 та 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення позивача;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 10000 грн..

В обґрунтування позову вказує на протиправність бездіяльності Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо невиплати позивачеві грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку за 2022 та 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення позивача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 по справі № 520/8599/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку за 2022 та 2023 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення ОСОБА_1 .

Зобов`язано Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку за 2022 та 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 по справі № 520/8599/24 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з викладених підстав, вказує, що наказом ДПОП «ОШБ «Лють» від 20.02.2024 № 166 о/с було звільнено із служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0147107), інспектора взводу № 1 роти № 3 штурмового батальйону № 1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку УПОП № 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », із 21 лютого 2024 року, з виплатою грошової компенсації за 40 діб невикористаних під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського. Відповідно до довідки УПОП № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 05.04.2024 № 4531/59/14-2024, загальна кількість невикористаних щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського ОСОБА_1 складає 40 діб. Згідно з довідкою УФЗБО ДПОП «ОШБ «Лють» від 18.04.2024 № 281, ОСОБА_1 було нараховано та фактично виплачено компенсацію за 40 діб невикористаних під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського та проведено остаточний розрахунок при звільненні із служби в поліції. За таких обставин, відповідач вважає, що повною мірою, беззаперечно та безсумнівно мотивував правильність та повноту нарахування та виплати грошової компенсації за всі невикористані під час проходження служби в поліції дні відпусток ОСОБА_1 відповідно до норм чинного законодавства.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що позивач проходив службу у лавах Національної поліції України.

Відповідно до витягу з наказу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 789 о/с від 20.10.2023, відповідно до статей 92, 93 Закону України «Про Національну поліцію», надано частину невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2023 рік по управлінню поліції особливого призначення № 3: старшому лейтенантові поліції ОСОБА_1 (0147107), інспекторові взводу № 1 роти № 3 штурмового батальйону № 1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку, тривалістю 14 діб, із 23 жовтня до 05 листопада 2023 року. Залишки відпусток: основної за 2023 рік - 16 діб, додаткової за 2023 рік - три доби (а.с. 57).

Відповідно до витягу з наказу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 166 о/с від 20.02.2024, відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0147107), інспектора взводу № 1 роти № 3 штурмового батальйону № 1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », із 21 лютого 2024 року, з виплатою грошової компенсації за 40 діб невикористаних під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського, а також з установленням премії за лютий 2024 року в розмірі 174,767 відсотків. Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в календарному обчисленні налічує 08 років 06 місяців 05 днів (а.с. 58).

Відповідно до довідки, наданої начальником УКЗ ГУ НП в Харківській області, старший лейтенант поліції Загарєв Максим Ігорович під час проходження служби в ГУНП в Харківській області щорічну оплачувану основну відпустку за 2022 рік використав частково у кількості 14 діб, щорічну оплачувану основну та додаткову відпустку за 2023 рік не використав (а.с. 60).

Згідно з довідкою Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 4531/59/14-2024 від 05.04.2024, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 (0147107), інспектор взводу №1 роти № 3 штурмового батальйону № 1 (« ІНФОРМАЦІЯ_2 ») полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ?єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », дійсно в період з 17.08.2015 до 06.11.2015 проходив службу в ОВС, з 07.11.2015 по т/час проходить службу в Національній поліції України. Відповідно до п.п. 9, 10 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію» компенсація за не використані під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського складає 40 діб, а саме:

- за 2022 рік - 16 діб щорічної основної відпустки, 02 доби щорічної додаткової відпустки;

- за 2023 рік - 16 діб щорічної основної відпустки, 03 доби шорічної додаткової відпустки (наказом ДПОП від 20.10.2023 № 789 ОСОБА_1 у період з 23.10.2023 по 05.11.2023 була надана частина щорічної основної відпустки у кількості 14 діб);

- за 2024 рік - 03 доби щорічної основної відпустки (а.с. 61).

Згідно з довідкою Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 281 від 18.04.2024, ОСОБА_1 було нараховано та фактично виплачено компенсацію за 40 діб невикористаних під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського та проведено остаточний розрахунок при звільненні із служби в поліції згідно з наказом № 166 о/с від 20.02.2024(а.с. 59).

Представником позивача направлено адвокатський запит № 1303/4 від 13.03.2024 до ГУ НП в Харківській області.

У відповідь на адвокатський запит ГУ НП в Харківській області листом № 52аз/119/05/29-2024 від 26.03.2024 повідомило представника позивача про те, що ОСОБА_1 під час проходження служби в ГУНП Харківській області з 06.07.2019 по 10.02.2023 щорічну оплачувану основну відпустку за 2022 рік використав частково у кількості 14 діб (невикористана частина 16 діб основної та 02 доби додаткової відпустки), щорічну оплачувану основну та додаткову відпустку за 2023 рік не використав. Щорічні оплачувані основні та додаткові відпустки за 2019, 2020, 2021 роки використав у повному обсязі. Відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС № 260-2016, які і є спеціальним законодавством, грошова компенсація за невикористану відпустку за попередні роки на день переведення ОСОБА_1 до іншого підрозділу не передбачено (а.с. 33).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення в частині задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів виплати відповідачем позивачу грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку за 2022 та 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в частині задоволення адміністративного позову), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 45 Конституції України, кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII ) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (ст. 60 Закону № 580-VIII).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 92 Закону № 580-VIII, поліцейським надаються щорічні оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами 1-4 статті 93 Закону № 580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.

Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Тривалість щорічної відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.

Відповідно до частин 8-10 ст. 93 Закону № 580-VIII, поліцейським, які захворіли під час щорічної відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.

Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції за власним бажанням, за віком, за станом здоров`я (через хворобу) або у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням організаційних заходів, у році звільнення, за їх бажанням, надається щорічна основна відпустка з наступним звільненням, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. Датою звільнення поліцейського в цьому разі є останній день відпустки.

При звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини щорічної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі не використані під час проходження служби дні:

щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського;

щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Частинами 1 та 2 ст. 94 Закону № 580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені наказом МВС України № 260 від 06 квітня 2016 (далі - Порядок № 260), визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО).

Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 8 розділу ІІІ Порядку № 260, за при звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини щорічної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення.

Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні:

щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського;

щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.

Виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до законодавства, на день звільнення зі служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. У випадках припинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 8 розділу I цих Порядку та умов, і призупинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 7 цього розділу, виплата компенсації за невикористану відпустку проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день припинення (призупинення), крім премії.

Отже, право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у ст. 92 Закону № 580-VIII. У випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Аналогічні висновки висловлено Верховним Судом у постановах від 19.01.2021 у справі № 160/10875/19, від 04.02.2021 у справі № 160/5393/19, від 31.03.2021 у справі № 320/3843/20, від 26.05.2021 у справі № 360/1362/20, від 24.06.2021 у справі № 520/8054/2020.

Як вбачається з матеріалів справи, компенсація за невикористані під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського складає 40 діб, а саме:

- за 2022 рік - 16 діб щорічної основної відпустки, 02 доби щорічної додаткової відпустки;

- за 2023 рік - 16 діб щорічної основної відпустки, 03 доби шорічної додаткової відпустки (наказом ДПОП від 20.10.2023 № 789 ОСОБА_1 у період з 23.10.2023 по 05.11.2023 була надана частина щорічної основної відпустки у кількості 14 діб);

- за 2024 рік - 03 доби щорічної основної відпустки (а.с. 61).

Згідно з довідкою Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " № 281 від 18.04.2024, ОСОБА_1 було нараховано компенсацію за 40 діб невикористаних під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток поліцейського та проведено остаточний розрахунок при звільненні із служби в поліції згідно з наказом № 166 о/с від 20.02.2024 у розмірі 39390,60 грн. (а.с. 59).

Виплата грошової компенсації за 40 діб невикористаних під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток підтверджується відомістю АТ КБ «Приватбанку» щодо зарахувань заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) ОДВ ДПОП ОШБ ЛЮТЬ за період 2024-02-19 по 2024-03-16 за ІПН НОМЕР_2 ( ОСОБА_1 ), що долучена до матеріалів справи та з якої вбачається, що 23.02.2024 ОСОБА_1 було нараховано 38799,74 грн., що відповідає виплаті нарахованої компенсації за 40 діб невикористаних під час проходження служби щорічних основних та додаткових оплачуваних (39390,60 грн. - 1,5% військового збору) 39390,60 - ((39390,60:100)*1,5)= 39390,60 - (393,906*1,5)=39390,60 -590,859= 38 799,741.

Виплата зазначених коштів також підтверджується долученим до відзиву на позовну заяву витягом з «Відомісті розподілу виплат ОДВ ДПОП ОШБ ЛЮТЬ » від 23.02.2024 # 240223PB28, який містить відмітку головного бухгалтера АТ КБ "Приватбанк" та інформацію про суму платежу (38799,74 грн.) та призначення платежу (Грошове забезпечення-компенсація відпустки при звільнені).

Враховуючи, що Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " було нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані основну та додаткову відпустки за період 2022-2023 роки ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності в частині невиплати позивачу компенсації за невикористані основні та додаткові щорічні оплачувані відпустки за 2022-2023 роки, у зв`язку з відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 по справі № 520/8599/24 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України " ІНФОРМАЦІЯ_1 " про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 14.02.2025 року