Справа № 380/18675/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Степова" до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства "Львіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Степова" , місцезнаходження: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів, вул. Чорновола, буд. 22Б (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у прийняті заяв-розрахунків №24-200 від 20.03.2024, №24-201 від 20.03.2024, №24-202 від 20.03.2024;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняти до оплати та провести оплату заяви-розрахунки №24-200 від 20.03.2024, №24-201 від 20.03.2024, №24-202 від 20.03.2024 подані ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено в прийняті Заяв-розрахунків: №24-200 від 20.03.2024, №24-201 від 20.03.2024, №24-202 від 20.03.2024 про здійснення фінансування-оплати для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, страхових виплат поданої ДП "Львіввугілля" ВП «Шахта «Степова» згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105, Порядком фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України що затверджений постановою ФСС від 19.07.2018 № 12. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та безпідставною.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що за даними інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України позивачем на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України сформовано заяви-розрахунки №24-200 від 20.03.2024 та №24- 201 від 20.03.2024, №24-202 від 20.03.2024 для отримання фінансування допомоги по тимчасовій непрацездатності. У зв`язку із наявною заборгованістю у страхувальника зі сплати єдиного соціального внеску, страховий стаж у переважній більшості працівників, включених до заяв-розрахунків №24-200 від 20.03.2024 та №24-201 від 20.03.2024, №24- 202 від 20.03.2024, протягом розрахункового періоду згідно даних індивідуальних відомостей за формою ОК-5, відсутній. Відповідно, розрахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності таким особам слід було здійснювати із застосуванням обмежень, встановлених частиною 4 статті 12 Закону №1105: 6700грн:30,44=220,11 грн (для випадків, які настали в 2023 році) та 7100 грн.:30,44=233,25 грн (для випадків, які настали в 2024 році). Однак, страхувальником у заявах-розрахунках №24-200 від 20.03.2024, №24-201 від 20.03.2024, №24- 202 від 20.03.2024 в розрахунковому періоді страховий стаж у переважній більшості працівників невірно зазначено 12 календарних місяців та, відповідно, середньоденна заробітна плата для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності розрахована із фактично нарахованої заробітної плати, що суперечить нормам Закону.

Треті особи не скористались правом на подання пояснень по суті позову, належним чином повідомлені про розгляд справи.

Ухвалою від 09.09.2024 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 16.09.2024 суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно суд залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (місце проживання: 35820, Рівненська обл., Острозький р-н, с. Оженин), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_7 (місце проживання: 80067, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Домашів), ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_9 (місце проживання: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_10 (місце проживання: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_11 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_12 (місце проживання: АДРЕСА_9 ), ОСОБА_13 (місце проживання: 80067, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Домашів), ОСОБА_14 (місце проживання: АДРЕСА_10 ), ОСОБА_15 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Низи), ОСОБА_16 (місце проживання: АДРЕСА_11 ), ОСОБА_17 (місце проживання: 80215, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Ястручбичі), ОСОБА_18 (місце проживання: 80046, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Жужеляни), ОСОБА_19 (місце проживання: АДРЕСА_12 ), ОСОБА_20 (місце проживання: 80046 Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Комарів), ОСОБА_21 (місце проживання: АДРЕСА_13 ), ОСОБА_22 (місце проживання: АДРЕСА_14 ), ОСОБА_23 (місце проживання: 80053, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Острів), ОСОБА_24 (місце проживання: АДРЕСА_15 ), ОСОБА_25 (місце проживання: АДРЕСА_16 ), ОСОБА_26 (місце проживання: АДРЕСА_17 ), ОСОБА_27 (місце проживання: АДРЕСА_18 ), ОСОБА_28 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Ванів), ОСОБА_29 (місце проживання: АДРЕСА_19 ), ОСОБА_30 (місце проживання: АДРЕСА_20 ), ОСОБА_31 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Ванів), ОСОБА_32 (місце проживання: АДРЕСА_21 ), ОСОБА_33 (місце проживання: 80062, Львівська обл., Червоноградський р-н, м. Белз), ОСОБА_34 (місце проживання: АДРЕСА_22 ), ОСОБА_35 (місце проживання: 80046, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Комарів), ОСОБА_36 (місце проживання: АДРЕСА_23 ), ОСОБА_37 (місце проживання: АДРЕСА_24 ), ОСОБА_38 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів), ОСОБА_39 (місце проживання: 80046, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Волсвин), ОСОБА_40 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_41 (місце проживання: АДРЕСА_25 ), ОСОБА_42 (місце проживання: АДРЕСА_26 ), ОСОБА_43 (місце проживання: АДРЕСА_27 ), ОСОБА_44 (місце проживання: АДРЕСА_28 ), ОСОБА_45 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_46 (місце проживання: АДРЕСА_29 ), ОСОБА_47 (місце проживання: 80100, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_48 (місце проживання: АДРЕСА_30 ), ОСОБА_49 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Ванів), ОСОБА_50 (місце проживання: АДРЕСА_31 ), ОСОБА_51 (місце проживання: 80070, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Корсів), ОСОБА_52 (місце проживання: 80215, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Яструбичі), ОСОБА_53 (місце проживання: 80042, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Гута), ОСОБА_54 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів), ОСОБА_55 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Ванів), ОСОБА_56 (місце проживання: АДРЕСА_32 ), ОСОБА_57 (місце проживання: АДРЕСА_33 ), ОСОБА_58 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів), ОСОБА_59 (місце проживання: АДРЕСА_34 ), ОСОБА_60 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів), ОСОБА_61 (місце проживання: АДРЕСА_35 ), ОСОБА_62 (місце проживання: 80070, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Корчів), ОСОБА_63 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Ванів), ОСОБА_64 (місце проживання: 80053, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Добрячин), ОСОБА_65 (місце проживання: 80053, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Острів), ОСОБА_66 (місце проживання: АДРЕСА_36 ), ОСОБА_67 (місце проживання: 80070, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Тяглів), ОСОБА_68 (місце проживання: АДРЕСА_37 ), ОСОБА_69 (місце проживання: АДРЕСА_38 ), ОСОБА_70 (місце проживання: 80053, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Острів), ОСОБА_71 (місце проживання: АДРЕСА_39 ), ОСОБА_72 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів), ОСОБА_73 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів), ОСОБА_74 (місце проживання: АДРЕСА_40 ), ОСОБА_75 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_76 (місце проживання: 80084, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Бендюга), ОСОБА_77 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Ванів), ОСОБА_78 (місце проживання: АДРЕСА_41 ), ОСОБА_79 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Себечів), ОСОБА_106 (місце проживання: 80046, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Жужеляни), ОСОБА_107 (місце проживання: АДРЕСА_42 ), ОСОБА_82 (місце проживання: 80053, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Острів), ОСОБА_83 (місце проживання: АДРЕСА_43 ), ОСОБА_84 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Себечів), ОСОБА_85 (місце проживання: 80042, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Старгород), ОСОБА_108 (місце проживання: АДРЕСА_44 ), ОСОБА_87 (місце проживання: АДРЕСА_45 ), ОСОБА_88 (місце проживання: АДРЕСА_46 ), ОСОБА_89 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_90 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_91 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_92 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_93 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_94 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Ванів), ОСОБА_95 (місце проживання: 80042, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів), ОСОБА_96 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_97 (місце проживання: АДРЕСА_47 ), ОСОБА_98 (місце проживання: АДРЕСА_48 ), ОСОБА_99 (місце проживання: АДРЕСА_49 ), ОСОБА_100 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване), ОСОБА_101 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів), ОСОБА_102 (місце проживання: 80216, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Поздимир), ОСОБА_103 (місце проживання: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Ванів), ОСОБА_104 (місце проживання: АДРЕСА_50 ), ОСОБА_105 (місце проживання: 80050, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Муроване).

Ухвалою від 14.02.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

За даними інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України позивачем на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України сформовано заяви-розрахунки: №24-200 від 20.03.2024, №24-201 від 20.03.2024, №24-202 від 20.03.2024 для здійснення фінансування оплати для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, а саме працівників ВП «Шахтва «Степова» ДП Львіввугілля.

Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Львівській області не прийнято вказані заяви-розрахунки позивача про здійснення фінансування-оплати для надання матеріального забезпечення застрахованим особам, страхових виплат поданої ВП Шахта "Степова» ДП "Львіввугілля".

Відповідно до заяви-розрахунку №24-200 від 20.03.2024 - статус «не прийнято». Причина відхилення: не застосовано обмеження мінімальною заробітною платою - відсутня сплата ЄСВ за останні 12 місяців, відповідно до частини 4 статті 12 Закону України №1105.

Відповідно до заяви-розрахунку №24-201 від 20.03.2024 - статус «не прийнято». Причина відхилення: відсутня сплата ЄСВ.

Відповідно до заяви-розрахунку №24-202 від 20.03.2024 - статус «не прийнято».

Причина відхилення: Сплачений ЄСВ, який зараховується в рахунок сплати недоїмки, що призводить до не зарахування сплаченого ЄСВ за той місяць за який його було нараховано. Серед. доп. необхідно обмежувати мін. ЗП, згідно пункту 4 статті 12 Закону України 1105.

Згідно довідки ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля" від 15.08.2024 №5-10/1124, у підприємства відсутня заборгованість по заробітній платі станом на 01.02.2024.

Відповідно до звіту про заборгованість з оплати праці, станом на 01.02.2024 у Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» відсутня заборгованість з оплати праці на підприємстві.

Не погодившись із відмовою відповідача у прийнятті заяв-розрахунків, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Пунктом 3, 4, 11, 12, 14 частини 1 статті 1 Закону № 1105-XIV встановлено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Мінімальний страховий внесок - сума коштів, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати і розміру єдиного внеску на соціальне страхування, встановлених законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).

Страхові внески - кошти відрахувань на окремі види загальнообов`язкового державного соціального страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", кошти, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Страхові кошти - акумульовані страхові внески, суми від фінансових санкцій та інші надходження відповідно до законодавства для здійснення матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом.

Суб`єкти соціального страхування - застрахована особа, члени її сім`ї або інша особа у випадках, передбачених цим Законом, страхувальник та страховик.

Відповідно до частини1статті 4 Закону № 1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 9 Закону № 1105-XIV застраховані особи мають право, зокрема, отримання у разі настання страхового випадку страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

В силу статті 11 Закону № 1105-XIV, страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Частиною 1 статті 12 Закону № 1105-XIV закріплено, що право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їхніх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 13 Закону № 1105-XIV за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, як допомога по тимчасовій непрацездатності, включаючи догляд за хворою дитиною, догляд за дитиною віком до 14 років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років на весь період надання реабілітаційної допомоги, за наявності медичного висновку про необхідність стороннього догляду за дитиною.

Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі страхових виплат, які повністю або частково компенсують втрату заробітної плати (доходу), у разі настання одного з таких страхових випадків: 1) тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасова непрацездатність на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві; 2) догляд за хворою дитиною; … (пункти 1, 2 частини 1 статті 15 Закону № 1105-XIV).

Застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на страхові виплати відповідно до цього Закону в таких розмірах: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку; 2) допомога по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із двократного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку (ч. 4 ст. 12 Закону № 1105-XIV).

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не менше мінімального страхового внеску, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини. Страховий стаж обчислюється за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а за періоди до 1 липня 2000 року - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Відповідно до частин 1-3 статті 14 Закону України №1105-XIV страховий стаж обчислюється в місяцях.

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є сформований на основі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, встановлення опіки над дитиною, листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з уповноваженим органом управління (частина 1 статті 23 Закону № 1105-XIV).

При обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески. Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 25 Закону № 1105-XIV).

Обчислення середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку страхових виплат проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМ України № 1266 від 26.09.2001.

Згідно 3 Порядку №1266, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.

Правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України № 2464 від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

При цьому, згідно пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Пунктом 32, 33 Порядку № 1266 передбачено, що середня заробітна плата для розрахунку допомоги по вагітності та пологах і допомоги по тимчасовій непрацездатності, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця обчислюється роботодавцями на підставі відомостей, що включаються до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що подаються до ДФС.

У разі коли відомості про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не містять усіх необхідних даних для обчислення середньої заробітної плати (винагороди за цивільно-правовими договорами), такі дані за відповідні періоди надаються роботодавцем протягом п`яти робочих днів за зверненням органів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або застрахованої особи за формою згідно з додатком.

Отже, суд робить висновок, що основою обчислення середньої заробітної плати (доходу) для цілей визначення розміру нарахування допомоги по вагітності та пологах є база нарахування єдиного внеску в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, та який фактично було сплачено.

При цьому, пунктом 29 вказаного Порядку передбачено, якщо протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування застрахована особа має страховий стаж менше шести місяців, середня заробітна плата визначається для розрахунку: допомоги по тимчасовій непрацездатності (крім тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, що пов`язані з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням), оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця - виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але в розрахунку на місяць не вище за розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом у місяці настання страхового випадку.

У розглядуваному випадку згідно відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування є відсутніми дані про повну сплату ЄСВ в розрахунковому періоді (із дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку оплачені не всі).

У цій справі має місце ситуація, коли сплачений страхувальником єдиний внесок зараховується в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення, це призводить до не зарахування сплаченого єдиного внеску за той місяць, за який його було нараховано, та водночас до відсутності персоніфікації відомостей про заробітну плату застрахованих осіб, як такої, з якої сплачено страхові внески, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та, як наслідок, відсутності страхового стажу застрахованої особи за такий місяць.

Судом взято до уваги пункт 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18), у якому наявний правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.

Суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні.

Як видно з матеріалів справи, відповідач встановив такі порушення з боку відповідача:

- відповідно до заяви-розрахунку №24-200 від 20.03.2024 - статус «не прийнято». Причина відхилення: не застосовано обмеження мінімальною заробітною платою - відсутня сплата ЄСВ за останні 12 місяців, відповідно до частини 4 статті 12 Закону України №1105.

- відповідно до заяви-розрахунку №24-201 від 20.03.2024 - статус «не прийнято». Причина відхилення: відсутня сплата ЄСВ.

- відповідно до заяви-розрахунку №24-202 від 20.03.2024 - статус «не прийнято».

Причина відхилення: Сплачений ЄСВ, який зараховується в рахунок сплати недоїмки, що призводить до не зарахування сплаченого ЄСВ за той місяць за який його було нараховано. Серед. доп. необхідно обмежувати мін. ЗП, згідно пункту 4 статті 12 Закону України 1105.

Щодо наведених відповідачем причин відхилення поданих позивачем заяв-розрахунків, суд зазначає наступне.

Порядок ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування врегульовує Закон України № 1058 від 09.07.2003р. "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 1 Закону № 1058, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058, сплачуються їх роботодавцями.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1, 3, 6, 10 статті 20 Закону № 1058, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини дванадцятої статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Зокрема, згідно з пункту 2 частини першої статті 16 Закону №1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Відповідно до положень статті 106 Закону № 1058, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Тобто, із аналізу наведених норм слідує, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 242/4793/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17, від 04 червня 2019 року у справі №235/900/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а, від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

На підставі викладеного, працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством (роботодавцем) - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для обмеження соціальних гарантій позивача.

Суд зазначає, що наймані працівники підприємства самостійно не сплачують єдиний внесок. Обов`язок щодо сплати ЄСВ покладено саме на позивача, який здійснив нарахування цього внеску та його сплату одночасно із виплатою заробітної плати працівникам.

Із матеріалів справи суд встановив, що позивач не має заборгованості із виплати заробітної плати найманим працівникам, на виплачену заробітну плату був нарахований та сплачений ЄСВ, проте платежі зараховані пенсійним органом у порядку черговості погашення заборгованості. На підтвердження відсутності заборгованості позивачем долучено:

- довідка від 15.08.2024 №5-10/1124 про відсутність заборгованості по заробітній платі перед працівниками ВП «Шахта`Степова» ДП «Львіввугілля» станом на 01.02.2024;

- звіт про заборгованість з оплати праці, в якому зазначено, що станом на 01.02.2024 у Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» відсутня заборгованість з оплати праці на підприємстві.

Відтак, внаслідок несвоєчасного виконання роботодавцем свого обов`язку по сплаті внесків до ПФ України позивач позбавлений соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини /ЄСПЛ/ у п.п.52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас, положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права встановлено, що держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування.

Зокрема, згідно зі статті 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення тощо.

Отже, застраховані особи, за яких з вини страхувальника не були сплачені страхові внески, мають право на допомогу по тимчасовій непрацездатності, розмір якої не підлягає обмеженню.

Відтак враховуючи вищевикладене, суд, інші доводи, зазначені відповідачем у відзиві до уваги не бере, оскільки вони не стосуються порушень, які стали причиною відхилення заяв-розрахунків.

Аналіз наведеного ивще, дає суду підстави для висновку, що несвоєчасна сплата або несплата страхованих внесків не може бути підставою для відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності в належному розмірі. Відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків покладається на підприємство, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд робить висновок про задоволення позову повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 7255,20 грн.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у прийняті заяв-розрахунків №24-200 від 20.03.2024, №24-201 від 20.03.2024, №24-202 від 20.03.2024.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) прийняти до оплати та провести оплату заяви-розрахунки №24-200 від 20.03.2024, №24-201 від 20.03.2024, №24-202 від 20.03.2024 подані ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля» (, місцезнаходження: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів, вул. Чорновола, буд. 22Б).

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ВП "Шахта "Степова" ДП "Львіввугілля» (, місцезнаходження: 80054, Львівська обл., Червоноградський р-н, с. Глухів, вул. Чорновола, буд. 22Б) судовий збір у розмірі 7255 (сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн 20 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.