Справа № 280/10909/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 лютого 2025 року Справа № 280/10909/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

позовної заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код )

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення від 29.07.2024 №6, податкове повідомлення-рішення від 29.07.2024 №6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що надавав поворотну безвідсоткову фінансову допомогу, при цьому договори про надання фінансової поворотної допомоги не містять пунктів, які регулюють питання іншого виду компенсацій позикодавцю у вигляді плати за користування такими коштами в разі порушення грошового зобов`язання. Відносини з приводу надання поворотної безвідсоткової допомоги не містять в собі ознак відносин фінансового посередництва. У спірних відносинах позивач не є банком чи фінансовою установою, також у відносинах не існує іншого учасника для умов здійснення фінансового посередництва. Таким чином, позивач надаючи поворотну, безоплатну фінансову допомогу, не отримував доходу, не здійснював фінансового посередництва, та, як наслідок, не втратив права перебування на спрощеній системі оподаткування і дохід. Зазначає, що станом на 06.07.2024 року ГУ ДПС у Запорізькій області рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 не приймалось, що свідчить про відсутність необхідності переходу на загальну систему оподаткування. З огляду на встановлену відсутність обов`язку у ФОП ОСОБА_1 перейти на загальну систему оподаткування, не порушення умов перебування на спрощеній системі, з огляду на відсутність обов`язку подати декларації про майновий стан і доходи за 2022, 2023, 2024 роки, провести реєстрацію та ведення книги обліку доходів і витрат у період перебування на загальній системі оподаткування, відсутній обов`язок здійснювати нарахування та сплатити податок на доходи фізичних осіб, здійснити перерахування до бюджету військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, висновки наведені контролюючим органом у Акті перевірки є протиправними. За наведених обставин справи, вважає, що оскаржувані податкові повідомлення- рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 29.07.2024р. №6, №6, є протиправними та підлягають скасуванню. Просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що в ході перевірки встановлено, що позивачем неодноразово надавалась поворотна фінансова допомога, тобто вказана допомога не мала характер одноразової допомоги. Позивачем надавалась поворотна фінансова допомога з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ "Приватбанк" виключно для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, що вказує на те, що фактично грошові кошти були надані не фізичною особою ОСОБА_1 , а фізичною особою підприємцем із рахунку, відкритого для здійснення підприємницької діяльності. Враховуючи зазначене вище, наведені у позові доводи не спростовують висновки акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки, податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно. В задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.12.2024 вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін; з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що суддя Конишева О.В. була відсутньою на роботі в період з 27.01.2025 по 09.02.2025 - наказ від 21.01.2025 № 14 «Про надання відпустки» та в період з 10.02.2025 по 14.02.2025 наказ від 05.02.2025 № 3 - вд «Про участь у підготовці суддів окружних адміністративних судів 10.02.2025 14.02.2025 в онлайн режимі», розгляд справи здійснюється першого робочого дня.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі пп.20.1.4. п. 20.1 ст.20, п.75.1 ст. 75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, пункту 522 та п.69.351 п.69підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), п.2 ч.1 ст. 13, п.923 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464- VІ (зі змінами та доповненнями), відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 06 червня 2024 року №1140-п та направлення, виданого ГУ ДПС у Запорізькій області від 06 червня 2024 № 1750, проведено документальну позапланову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , за період діяльності з 01.01.2018 по 26.02.2024, з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та за період з 01.01.2011 по 26.02.2024 з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Копія наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 06 червня 2024 року №1140-п вручено під підпис 06.06.2024 особисто ОСОБА_1 . Направлення ГУ ДПС у Запорізькій області від 06 червня 2024 року № 1750 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки пред`явлено 06.06.2024 року під підпис особисто ОСОБА_1 .

Перевірку проведено в приміщенні ГУ ДПС у Запорізькій області відповідно до заяви ОСОБА_1 від 06.06.2024 (вх. ГУ ДПС у Запорізькій області від 07.06.2024 № 31991/6).

Перевіркою встановлено порушення:

пп. 16.1.2. п.16.1 ст.16, п. 44.1, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) в частині не забезпечення зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 ПКУ строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю в частині не надання на перевірку виписки з банку (платіжні доручення) про рух коштів на розрахунковому рахунку (платіжні доручення) про рух коштів на розрахунковому рахунку UА5883381 (980 - УКРАЇНСЬКА ГРИВНЯ), № НОМЕР_3 (українська гривня) з 01.01.2018 по 30.10.2021;

пп.16.1.3, пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, пп.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), п.8.1, п.8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» в частині не подання станом до 29.01.2018 (граничний термін подання) та станом на 26.02.2024 (дата державної реєстрації припинення) до ГУ ДПС у Запорізькій області повідомлення за формою 20-0ПП про об`єкт, через який провадиться діяльність;

п.6 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291, п.5 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) в частині порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування в частині здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування;

пп.49.18.1, пп.49.18.5 п.49.18 ст.49, п.177.11 ст.177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755- VІ (із змінами та доповненнями) в частині не подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2022р. по граничному терміну подання-до 02.05.2023, за 2023р. по граничному терміну подання -до 30.04.2024 та за 2024 рік по граничному терміну подання-до 20.03.2024;

п.44.1, п.44.3 ст.44, п.177.1, п.177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на загальну суму 70987,47 грн., в т.ч. за 2022р .- 24150,42 грн., 2023р.-44703,33грн., 2024р. - 2133,72 грн;

п.44.1, п.44.3 ст.44, п.177.1, п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до ненарахування та неперерахування до бюджету військового збору на загальну суму 5915,63 грн, в тому числі за 2022 рік на суму 2012,54грн, за 2023 рік на суму 3725,28 рік та за 2024 рік суму 177,81 грн.

За результатами перевірки складено акт від 19.06.2024 року № 9482 /08-01-24 06/ «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , за період діяльності з 01.01.2018 по 26.02.2024 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та період з 01.01.2011 по 26.02.2024 з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Копія акту надіслано на адресу позивача відповідно до чеку від 19.06.2024 року за №473.

Не погодившись з актом перевірки, ОСОБА_1 надано заперечення на акт перевірки від 06.07.2024 року (вх.№37639/6 від 11.07.2024).

За результатами розгляду заперечень було надано відповідь від 23.07.2024 №3/975/6/08-01-24-06, відповідно до якої висновки акту перевірки залишено без змін.

За результатами перевірки винесено податкові повідомлення-рішення від 29.07.2024 року:

№6 за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (за податковими зобов`язаннями на суму 70 987,47 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 17 746,87 грн.);

№6 за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (за податковими зобов`язаннями на суму 5 915,63 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 478,91 грн.).

Податкові повідомлення-рішення надіслані позивачу відповідно до чеку від 29.07.2024 року, поштового рекомендованого листа №059, однак повернувся, у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Вважаючи прийняті відповідачем податкові повідомлення рішення протиправними позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Приписами пункту 291.2 статті 291 ПК України визначено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

В силу вимог пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Положеннями пункту 291.4 статті 291 ПК України, в редакції, чинній в період порушення позивачем, на думку контролюючого органу, умов перебування на спрощеній системі оподаткування, встановлено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до пунктів 177.1, 177.2 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб (пункт 177.6 статті 177 ПК України).

Згідно з пунктом 292.1 статті 292 ПК України доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

В силу приписів пункту 292.11 статті 292 ПК України до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються, зокрема, суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.

Відповідно до абзацу 6 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп: суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність у сфері посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України "Про страхування", сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами, визначеними розділом III цього Кодексу.

Згідно з абзацом 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у випадку та в строк: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

З акту перевірки судом встановлено, що позивач у період з 01.01.2018 по 26.02.2024 перебував на спрощеній системі оподаткування, 3 група та здійснював діяльність за КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання.

З 26.02.2024 обліковий стан 12- припинено, але не знято з обліку (кор не пусті).

Також в акті перевірки зазначено, що згідно з наданими до перевірки виписок банку по розрахунковому рахунку АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів на розрахунковому рахунку, НОМЕР_4 за період з 01.11.2021 по 31.01.2022 встановлено надання ФОП ОСОБА_1 на постійній основі тимчасової фінансової допомоги у загальній сумі 36 100,00 грн. суб`єктам господарювання юридичним та фізичним особам:

- Фірма «Роднік-ЮТ», згідно Договору № 1 від 28.01.2022 року на загальну суму 32 000,00 грн.;

- ФОП ОСОБА_2 , іпн. НОМЕР_5 згідно листа б/н на загальну суму 4 100,00 грн.

З матеріалів справи, судом встановлено, що 27.10.2021 між позивачем (Позикодавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (Позичальник) укладено договір поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Сума фінансової допомоги за цим договором становить 24100 грн (двадцять чотири тисячі сто гривень). Проценти за користування коштами не нараховуються.

Крім того, 28.10.2022 між позивачем (Позикодавець) та Приватним підприємством «Фірма «Роднік-ЮТ» (Позичальник) укладено договір поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Сума фінансової допомоги за цим договором становить 32000 грн (тридцять дві тисячі гривень). Проценти за користування коштами не нараховуються.

Позивач зазначає, що кошти, надані ним за договорами про надання поворотної фінансової допомоги не відносяться до діяльності у сфері фінансового посередництва.

Спірним у цій справі є питання, чи відноситься надання позивачем іншим суб`єктам господарювання позики (поворотної фінансової допомоги) до діяльності в сфері фінансового посередництва.

Податковий кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не містить визначення поняття «фінансове посередництво».

Між тим, поняття «фінансового посередництва» визначено частиною третьою статті 333 Господарського кодексу України (у редакції до внесення змін Законом України «Про страхування»), відповідно до якої фінансовим посередництвом є діяльність, пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, крім випадків, передбачених законодавством. Фінансове посередництво здійснюється установами банків та іншими фінансово-кредитними організаціями.

Також, згідно статті 333 ГК України фінанси суб`єктів господарювання є самостійною ланкою національної фінансово-кредитної системи з індивідуальним кругообігом коштів, що забезпечує покриття витрат виробництва продукції (робіт, послуг) і одержання прибутку.

Фінансова діяльність суб`єктів господарювання включає грошове та інше фінансове посередництво, страхування, а також допоміжну діяльність у сфері фінансів і страхування (…)

На підставі абзацу п`ятого частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон № 2664) фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Як визначено абзацом 6 частини першої статті 1 Закону № 2664 ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, капіталу та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

Відповідно до абзацу сьомого частини першої статті 1 Закону № 2664 учасники ринку фінансових послуг - особи, які відповідно до закону мають право надавати фінансові послуги на території України; особи, які провадять діяльність з надання посередницьких послуг на ринках фінансових послуг; об`єднання фінансових установ, включені до реєстру саморегулівних організацій, що ведеться органами, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг; клієнти. Законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг можуть визначатися інші учасники ринків фінансових послуг.

Відповідно до позицій Класифікації видів економічної діяльності, який набрав чинності з 1 січня 2012 року згідно з Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 530, визначено секцію К «Фінансова та страхова діяльність»: КВЕД, зокрема, клас 64 «Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення», клас 64.92 «Інші види кредитування», клас 64.99 «Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення».

Згідно Методологічних основ та пояснень до позицій Класифікації видів економічної діяльності, затверджених наказом Державного комітету статистики України від 23.12.2011 № 396 із змінами, внесеними згідно з Наказом Державної служби статистики № 264 від 01.09.2020, секція «Фінансова та страхова діяльність» включає надання фінансових послуг, у т. ч. страхування, перестрахування та діяльність пенсійних фондів, а також надання допоміжних фінансових послуг. Ця секція також включає діяльність власників активів, таких як холдингові компанії та трасти, фонди та інші подібні фінансові суб`єкти.

Пояснення до розділу 64 - цей розділ включає діяльність, пов`язану із залученням і перерозподілом фінансових коштів, крім тих, які призначені для цілей страхування, пенсійного забезпечення або обов`язкового соціального страхування.

Пояснення до групи 64.1 - ця група включає одержування коштів у формі перевідних депозитів (депозитів до запитання), тобто засобів, що мають певне грошове вираження і надходять на нерегулярній основі з нефінансових джерел, крім діяльності центрального банку.

Пояснення до класу 64.19- цей клас включає приймання депозитів і/або аналогів депозитів, а також надання кредитів і позик. Надання кредитів може виконуватися в різних формах, таких як позики, іпотечні кредити під заставу, кредитні картки тощо. Грошове посередництво зазвичай здійснюють фінансові установи, крім центрального банку, такі як: комерційні банки, ощадні банки, кредитні спілки.

Отже, відповідно до даного класу грошове посередництво зазвичай здійснюють фінансові установи. Проте, даний клас не виключає право фізичної особи здійснювати такі послуги, що спростовує доводи позивача, що ФОП ОСОБА_3 не є банком або іншою фінансово-кредитною організацією та не мала та не має наміру та можливості здійснювати фінансовий перерозподіл коштів.

Крім того, за визначенням даного класифікатора - клас включає приймання депозитів і/або аналогів депозитів, надання кредитів і позик.

За визначенням депозит (вклад) - грошові кошти в готівковій чи безготівковій формі в валюті України чи в іноземній або у банківських металах, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних засадах на визначений термін зберігання чи без зазначення терміну (під відсоток або дохід в іншій формі) і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За визначенням позика - передача активів у грошовій або натуральній формі на певний обумовлений час. Позичальник повертає позикодавцеві позику - таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики може бути безвідсотковим, або під певні відсотки, що регламентується Цивільним Кодексом України.

Згідно статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підставі статті 1047 ПК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до абзацу восьмого підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Як свідчать матеріали справи, грошові кошти позивачем надавались на умовах повернення без нарахування відсотків на суму позики або інших компенсацій (поворотна фінансова допомога).

Аналіз вищезазначених положень свідчить, що надання власних коштів у якості поворотної фінансової допомоги (позики) не може вважатись фінансовим посередництвом, оскільки операція фінансового посередництва пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, тобто, залучених коштів, які і передаються у позику.

Надання поворотної фінансової допомоги іншій особі, в контексті абз. 3 ст. 333 Господарського кодексу України, може розцінюватись як фінансове посередництво, виключно в разі отримання та перерозподілу фінансових коштів.

Проте, надана позивачем позика не була пов`язана з отриманням та перерозподілом коштів, відповідно, не містила ознак фінансового посередництва.

З огляду на зазначене є безпідставними доводи відповідача, що діяльність з надання фізичною особою підприємцем поворотної безвідсоткової фінансової допомоги іншим суб`єктам господарювання може розглядатися як підприємницька діяльність у сфері фінансового посередництва.

Окрім того, надання безвідсоткової фінансової допомоги, що мало місце у цьому випадку, не має жодних ознак фінансової послуги, оскільки не спрямоване на отримання прибутку.

Податковою перевіркою не встановлено випадків отримання позивачем плати за надання поворотної фінансової допомоги позичальникам, так само, як і не виявлено випадків порушення позичальниками строків повернення коштів, отриманих як поворотна фінансова допомога (повернення таких коштів більш ніж через 12 місяців після їх отримання).

Щодо доводів відповідача про те, що надання поворотної фінансової допомоги носило постійний, а не разовий, характер, суд зазначає, що надання поворотної фінансової допомоги іншій особі, може розцінюватись як надання фінансових послуг та фінансове посередництво, виключно якщо воно здійснюється на постійній основі. Проте, як зазначено вище, надана позивачем фінансова допомога не містила ознак фінансових послуг. Натомість, кількість її надання не обмежена законодавством.

За таких обставин суд дійшов висновку, що надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги не може вважатись грошовим посередництвом в розумінні класу 64.19 КВЕД-2010, оскільки наданні кошти передавалися саме як безвідсоткова поворотна фінансова допомога, а не як позика, про що йдеться у класі 64.19 КВЕД-2010.

Як наслідок, суд не погоджується з висновком податкового органу про порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та необхідність застосування нею з 01.01.2022 загальних умов оподаткування.

Більш того, суд зауважує, що способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків 1-3 групи не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку. Проте, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Таким чином, оскільки на час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з 01.01.2022, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення відповідача є протиправними.

Оскільки позивач перебував на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку 3 групи, податковий облік вівся у спрощеній формі. Дані податкових декларацій формувалися на підставі банківських виписок, так як весь дохід позивач отримував шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок. Відтак, підтверджувати дані податкового обліку будь-якими первинними документами у позивача не було обов`язку в силу вимог ст.296 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, суд, вирішуючи справу, врахував висновки щодо застосування ст.299 Податкового кодексу України, викладені в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №808/4202/17, від 22.07.2022 №818/2056/18.

Щодо використання позивачем рахунку у банківській установі, суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що позивачем надавалась поворотна фінансова допомога з розрахункового рахунку НОМЕР_2 , який відкрито в АТ "Приватбанк" виключно для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 14 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 12.11.2003 №492 (далі Інструкція, була чинна на момент надання поворотної фінансової допомоги), за поточними рахунками, що відкриваються банками суб`єктам-господарювання у національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності. За поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб - резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов`язані із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності.

Тобто, в даному випадку існувала заборона саме на використання поточних рахунків фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності, а не навпаки.

Більш того, надання поворотної фінансової допомоги з рахунку ФОП не є беззаперечним свідченням того, що допомога надавалась підприємцем, а не громадянином, як фізичною особою.

Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин, всі рішення, які оскаржуються, взаємопов`язані між собою, мають однакову природу та винесені за однією підставою, а саме зважаючи на порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування та у зв`язку із висновком контролюючого органу про те, що надання поворотної фінансової допомоги є діяльністю у сфері фінансового посередництва. Іншого відповідачем не вказано у заявах по суті справи.

За наведених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення рішення ГУ ДПС у Запорізькій області форми є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 29.07.2024 №6.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 29.07.2024 №6.

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 17.02.2025.

Суддя О.В. Конишева