Справа № 420/30661/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області №33 від 14.06.2024 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 06.02.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 06.11.2023 року (наступний день після досягнення пенсійного віку) згідно ч.1 ст.45 Закону №1788 з урахуванням наданої довідки №37 від 12 вересня 2024 року.

3. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.02.2024р. він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області №33 від 06.02.2024р. йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю стажу роботи. Це рішення відповідача було оскаржене. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/7087/24 від 14.05.2024 року зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 06.02.2004р.

Відповідачем повторно була розглянута заява позивача та 14.06.2024 року прийняте рішення №33 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач з цим рішенням не погоджується та вказує, що він працював трактористом та має загальний стаж роботи 37 років 6 місяців та 9 днів. Це підтверджується трудовою книжкою та відповідними довідками. Позивач вважає, що цей період має бути зазначений як пільговий період роботи.

Ухвалою судді від 07.10.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Також судом ухвалено про витребування від відповідача належним чином засвідчених копій матеріалів пенсійної справи позивача.

18.10.2024 року відповідач ГУ ПФУ в Одеській області надав суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

15.10.2024 року відповідач ГУ ПФУ в Одеській області через систему «Електронний суд» надав суду відзив на позовну заяву (а.с. 45-52), в якому вказав, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 року у справі №420/7087/24 ГУ ПФУ у Вінницький області повторно розглянуто заяву позивача. Рішенням №33 від 14.06.2024 ГУ ПФУ у Вінницькій області відмовило позивачу в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи.

Відповідач вважає, що страховий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії за наданими документами складає 37 років 06 місяців 09 днів, а пільговий стаж в якості тракториста-машиніста не підтверджено, що не дає право на призначення пенсії.

Для призначення пенсії як трактористу машиністу зі зниженням пенсійного віку Закон зобов`язує позивача підтвердити своє право на даний вид пенсії первинними документами, які б дали змогу дійти висновку, що позивач дійсно працював у виробництві с/г продукції, а також був зайнятий такими роботами протягом повного польового періоду (не менше 80% ).

24.10.2024 року відповідач ГУ ПФУ у Вінницькій області через систему «Електронний суд» надав суду відзив на позовну заяву (а.с. 120-126), в якому зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників, в т.ч. на пільгових умовах пенсія за віком призначається: чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. При призначенні даного виду пенсії обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками, відповідного зразка.

Відповідно до п.20 Порядку №637 передбачено, що додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/7087/24 від 14.05.2024 року зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяву позивача від 06.02.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На виконання вищевказаного судового рішення Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області повторно розглянуто заяву позивача від 31.01.2024 року та рішенням від 14.06.2024 року №33 відмовлено йому в призначені пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІV, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Розглянувши повторно заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2024р. №4320/7087/24, Головне управління повідомляє наступне:

-період роботи в рибоколгоспі на посаді тракториста з 28.07.1986 по 07.12.1986, можливо зарахувати до пільгового стажу в разі прийняття позитивного рішення Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- період роботи з 16.01.1989 по 01.11.2014, та з 25.07.2016 по 02.10.2023 не зараховано до пільгового стажу, оскільки заявник працював на посаді механізатора, крім того, відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993 р;

- період роботи з 03.10.2023 по дату звернення не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993р.

Відповідач вважає, що для призначення пенсії як трактористу-машиністу зі зниженням пенсійного віку Закон зобов`язує позивача підтвердити своє право на даний вид пенсії первинними документами, які б дали змогу дійти висновку, що Позивач дійсно працював у виробництві с/г продукції, а також був зайнятий такими роботами протягом повного польового періоду (не менше 80% ).

29.10.2024р. позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що не погоджується з відзивом, так як він працював трактористом та має загальний стаж роботи 37 років 6 місяців та 9 днів. Усі періоди його роботи зафіксовані у трудовій книжці НОМЕР_1 від 10 серпня 1986 року. Він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом польового періоду, ці обставини підтверджуються даними трудової книжки та довідками АРК «Придунайська нива» № 15/2 від 15 листопада 2023 року (довідка надана на підставі особових рахунків з 1989 року по 1993 рік), довідкою Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська нива» за № 15 від 15 листопада 2023 року.

Позивач вказує, що ним також надана до ПФУ в електронному кабінеті довідка №37 від 12 вересня 2024 року згідно Додатку №5 Порядку оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач вважає, що відповідач має врахувати до пільгового стажу періоди:

з 28.07.1986 року по 07.12.1986 року, цей період підтверджує довідка № 37;

з 16.01.1989 по 01.11.2014 року та з 25.07.2016 по 02 10.2023 року, ці періоди підтверджує довідка № 37.

Позивач посилається на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (справа № 628/1294/16-а) від 21.02.2020 року стосовно найменування професії, що термін "механізатор" є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Позивач вказує, що посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_2 ним отримано 30 грудня 1999 року. Згідно з посвідченням тракториста - машиніста НОМЕР_2 від 30 грудня 1999 року, ОСОБА_1 має право керувати тракторами і самохідними машинами. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно не враховані вищезазначені періоди до пільгового стажу. Позивач вказує, що за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах він звернувся 06.02.2024 року, а тому вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах з 06.11.2023 року (наступний день після досягнення пенсійного віку).

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_3 (а.с. 9).

31.01.2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 151).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області №33 від 06.02.2024р. позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи (а.с.183).

Вказане рішення відповідача позивач оскаржив до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 року у справі № 420/7087/24, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 06.02.2024 року (а.с. 109-118).

Відповідачем ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно була розглянута заява позивача та 14.06.2024 року прийняте рішення №33 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 195-196).

У вказаному рішенні зазначено, що:

-період роботи в рибоколгоспі на посаді тракториста з 28.07.1986 по 07.12.1986, можливо зарахувати до пільгового стажу в разі прийняття позитивного рішення Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- період роботи з 16.01.1989 по 01.11.2014, та з 25.07.2016 по 02.10.2023 не зараховано до пільгового стажу, оскільки заявник працював на посаді механізатора, крім того, відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993 р;

- період роботи з 03.10.2023 по дату звернення не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993р.

За таких обставин у рішенні від 14.06.2024р. №33 зроблено висновок про відсутність у позивача стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV?«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Саме в такій редакції вказаний пункт частини 1 ст.13 Закону підлягає застосуванню згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 (пункт 3 резолютивної частини Рішення).

Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-ІV встановлено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини четвертої ст.24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01 січня 2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-XII).

Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Також, згідно із статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова КМ України № 637 від 12 серпня 1993 р., якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, у пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З наявної в матеріалах справи трудової книжки позивача вбачається, що в період з 16.01.1989 по 01.11.2014 позивач працював механізатором у рибколгоспі «Придунайський рибак», на базі якого з 05.02.2000 року організовано АРК «Придунайська нива». Вказане підтверджується записами №№ 3-6 трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 (а.с.82-84).

На цьому ж підприємстві позивач працював механізатором з 25.07.2016 по 03.10.2023, що підтверджується записами №№ 7 та 8 цієї ж трудової книжки (а.с.84).

Крім того, трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 містить відомості про трудову участь позивача в громадському господарстві, зокрема, за вказаний період трудової діяльності з 1989 по 2014 (а.с.86-88).

Отже, суд вважає, що трудова книжка колгоспника, видана ОСОБА_1 , містить усі необхідні відомості для зарахування позивачу спірних періодів до пільгового трудового стажу згідно з пунктом "в" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому, суд бере до уваги доводи позивача з посиланням на рішення Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 628/1294/16-а, в якому Верховний Суд зробив такі висновки.

Стосовно найменування професії колегія суддів зазначила, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства „тракторист-машиніст" було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27 серпня 1986 року №016, введеного в дію з 01 січня 1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор», «підвозчик», «будівельна бригада» відсутні, а міститься професійна назва роботи тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва.

На підставі викладеного колегія суддів КАС ВС погодилася з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для зарахування стажу роботи на посаді механізатора до пільгового стажу для призначення пенсії за пунктом «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Окрім викладеного, суд звертає увагу на такі обставини.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необ ідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі також - Порядок № 22-1) встановлено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Таким чином, якщо поданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії документів було не достатньо, то пенсійний орган був зобов`язаний повідомити позивача про те, які документи необхідно подати додатково. Окрім цього, відповідач не був позбавлений права у разі наявності в нього сумнівів в достовірності чи повноті записів в трудовій книжці позивача звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій,з метою отримання інформації, в тому числі, документів, які містять відомості про періоди роботи, характер праці, умов атестації робочого місця, провести відповідні зустрічні звірки тощо.

Однак, пенсійний орган не надав суду доказів вчинення таких дій під час повторного розгляду заяви позивача від 31.01.2024, та до прийняття рішення №33 від 14.06.2024р. відповідач не повідомив позивача про те, які документи необхідно подати додатково.

Додатково суд звертає увагу на те, що позивачем вже після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення була надана до ПФУ у електронному кабінеті довідка № 37 від 12 вересня 2024 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Ця довідка додатково підтверджує, що позивач працював повний робочий день на АРК «Придунайська Нива» і за період з 28.07.1986р. по 01.11.2014р., з 25.07.2016 по 21.05.2024р. виконував сільськогосподарські роботи і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного періоду сільськогосподарських робіт у рибництві у зазначені періоди за професією тракторист-машиніст (а.с. 29).

Позивач вказує, що ним надана до ПФУ у електронному кабінеті довідка № 37 від 12 вересня 2024 року (а.с. 29) про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. В цій довідці вказано, що позивач працював повний робочий день на АРК «Придунайська Нива» і за період з 28.07.1986р. по 01.11.2014р., з 25.07.2016 по 21.05.2024р. виконував сільськогосподарські роботи і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного періоду сільськогосподарських робіт у рибництві у зазначені періоди за професією тракторист-машиніст.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що рішення №33 від 14.06.2024 року слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону № 1058-ХІІ пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсійного віку позивач досяг 05.11.2023 року. До органів ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком звернувся 31.01.2024 (а.с92), що також підтверджується розрахунком страхового стажу, складеним відповідачем (а.с.100).

То ж позивач помилково вказує у позові дату звернення « 06.02.2024» замість правильної дати « 31.01.2024».

Крім того, посилаючись на ч.1 ст.45 Закону щодо дати, з якої призначається пенсія, позивач також помилково зазначає «Закон № 1788», хоча така за змістом норма міститься в Закону № 1058-ХІІ.

Тому, з метою ефективного захисту прав позивача, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог у частині вказаних обставин.

Беручи до уваги, що відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про те, що до прийняття рішення №33 від 14.06.2024 року про відмову в призначенні пенсії, відповідач письмово повідомив позивача про необхідність подати додаткові документи до заяви про призначення пенсії, суд вважає, що ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання орган ПФУ повторно розглянути заяву позивача від 31.01.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 06.11.2023 року (наступний день після досягнення пенсійного віку) згідно ч.1 ст.45 Закону №1058-ХІІ, з урахуванням довідки АРК «Придунайська нива» №37 від 12 вересня 2024 року.

Суд вважає, що оскільки оскаржуване рішення №33 від 14.06.2024 року було прийняте ГУ ПФУ у Вінницькій області, саме вказаний орган ПФУ, визначений за принципом екстериторіальності, є повноважним на повторний розгляд заяви позивача.

При цьому, вимоги позивача до ГУ ПФУ в Одеській області є безпідставними, оскільки вказаний орган ПФУ заяву позивача не розглядав та не повноважний приймати за нею рішення. Тому в задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Одеській області слід відмовити.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити частково.

Згідно ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового в розмірі 1211,20 грн підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що ухвалював оскаржуване рішення, яке скасовується судом, а саме: за рахунок ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Керуючись ст. ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул.Канатна, буд.83, м.Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (адреса: вул.Зодчих, буд.22, м.Вінниця, 21005, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області №33 від 14.06.2024 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 06.11.2023 року (наступний день після досягнення пенсійного віку) згідно ч.1 ст.45 Закону №1058-ХІІ, з урахуванням довідки АРК «Придунайська нива» №37 від 12 вересня 2024 року.

У решті позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів