Справа № 202/14532/24
Суддя: Бєсєда Г. В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/202/19/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що постанова АА №00021161 від 05.08.2024 та постанова AA № 00121191 віл 06.08.2024, які винесені за частиною 2 статті 132-1 КпАП України посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відносно нього є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позивач був двічі притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення одного й того самого правопорушення, оскільки у вказаних постановах описана одна й та сама подія адміністративного правопорушення, що прямо суперечить положенням статті 61 Конституції України. Наголошував, що обидві постанови про адміністративне правопорушення були винесені під час руху транспортного засобу RENAULT MAGNUM, державний номер НОМЕР_1 , під час виконання одного і того ж рейсу в рамках виконання умов договору перевезення.

Постанова АА № 00021161 винесена у зв`язку з адміністративним правопорушенням, яке будо зафіксовано 21.07.2024 о 10:27 на дорозі Н-31, км 122+000 (Полтавська область). Постанова АА №00021191 винесена у зв`язку з адміністративним правопорушенням, яке було зафіксовано 22.07.2024 о 17:58 на дорозі Н-07, км 291+793 (Сумська область). Ці правопорушення відбулися під час виконання одного і того ж рейсу в рамках виконання умов договору про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом від 19.07.2024 року. Слід звернути увагу на той факт, що оскаржувані постанови не відповідають вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Також зазначав, що оскаржувані постанови в повній мірі не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення АА №00021161 від 05.08.2024 винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за ч. 2 ст. 132-1 КУПАП. Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення АА №00021191 від 06.08.2024 винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, транспортним засобом завідомо погоджується на перевищення встановлених вагових та габаритних параметрів транспортного засобу. Таке рішення призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищення нормативних вагових та/або габаритних параметрів передусім пошкоджує дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна. Тобто, встановлення відповідних нормативів та притягнення до відповідальності за їх перевищення слугує превентивним та компенсаційним заходом, що в свою чергу підвищить безпеку руху на автодорогах та слугуватиме збереженню українських автошляхів. Як наслідок, саме від обачності водіїв при дотриманні встановлених параметрів транспортних засобів під час здійсненне перевезення вантажу та збереження стану доріг залежить якість та своєчасність забезпечення потреб економіки, соціальної сфери громадян.

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Відповідно до постанови серії АА №00021161 від 05.08.2024 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу. Наголошували, що у даному випадку, усі зафіксовані адміністративні правопорушення містять самостійні склади, з огляду різницю кожного в об`єктивній стороні дата, час, місце (відрізок дороги), обставини (фактичні перевищення габаритів ТЗ). Звертають увагу суду, що система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства, що унеможливлює втручання уповноважених посадових особі Державної служби України з безпеки на транспорті. Положення частини 2 статті 36 КУпАП до вказаних правовідносин не застосовуються, так як справа про кожне зафіксоване адміністративне правопорушення розглядається окремо у різний час. Тобто, в межах одного комплексу WІМ одночасно може бути виявлено як порушення вагових норм щодо загальної маси ТЗ, так і щодо осьових навантажень, так і щодо перевищень габаритних показників. У цьому випадку застосовується ч. 2 ст. 36 КУпАП, а постанова виноситься за більш серйозне правопорушення з числа зафіксованих. Зафіксовані WІМ комплексами в різний час на різних ділянках дороги показники порушення вимог законодавства повинні розглядатись окремо в межах сформованих в автоматичному режимі даних, що відповідає частині 1 статті 36 КУпАП.

Наголошували, що правопорушення відповідно до постанови АА №00021161 зафіксовано 21.07.2024 о 10 год 27 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., а правопорушення відповідно до постанови АА №00021191 зафіксовано 22.07.2024 о 17 год 58 хв., за адресою Н-07, км 291+793, Сумська обл. Тобто, усі зафіксовані адміністративні правопорушення містять самостійні склади, з огляду різницю кожного в об`єктивній стороні дата, час, місце (відрізок дороги), обставини (фактичні перевищення габаритів ТЗ). Основним доказом у приведених випадках є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови (п. 4 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174- далі Порядок №1174). З фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Оспорювана постанова містить в собі інформацію про транспортний засіб, його власника, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова, то вона є належним та допустимим доказом правопорушення. Звертали увагу суду на те, що закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи.

На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляють, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 8, WAGA-WIM35, зав. №2, та WIM71, WAGA-WIM40, CRUA-06-VVE якими здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справними та придатними до експлуатації, що підтверджується: - свідоцтвами про повірку № 04/4381; 1468. - свідоцтвами про повірку №04/4651; 1938; 1939. WIM-комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що прямо вказано у п.52 Додатку 1 до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94. Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-2 КУпАП є, автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Зазначили, що оскаржувані постанови ухвалені уповноваженими посадовими особами, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

Представник ОСОБА_1 адвокат Стрижак Є.Ю. зазначав, що обидві постанови про адміністративне правопорушення були винесені під час руху транспортного засобу RENAULT MAGNUM, державний номер НОМЕР_1 , під час виконання одного і того ж рейсу в рамках виконання умов договору перевезення, що підтверджується договором-заявкою від 19.07.2024 про надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом, що укладений між ФОП ОСОБА_2 (виконавець) та ФОП ОСОБА_3 (замовник). Постанови про адміністративне правопорушення позивачем було отримано вже після завершення даного рейсу, що унеможливлювало припинення протиправних дій. Отже, при складанні оскаржуваних постанов не враховано, що позивача вже притягнуто до відповідальності за вказане правопорушення, а повторно зафіксоване правопорушення є фіксацією триваючого правопорушення, яке не було припинено. Законодавство України не передбачає повторного накладення адміністративного стягнення за одне й те саме правопорушення, навіть якщо воно зафіксоване на різних ділянках маршруту. В даному випадку маршрут був єдиним, і перевезення відбувалося в рамках одного договірного зобов`язання. Отже, накладення штрафу двічі за одне і те ж порушення є неправомірним.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В якості доказу вчинення позивачем вищевказаного порушення відповідачем надано постанову АА №00021161 від 05.08.2024 року та постанову АА №00021191 від 06.08.2024 року, а також сертифікати відповідності, сертифікати перевірки типу. Фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту. Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів щодо вимірювання фактичної довжини транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством норм під час руху великогабаритним транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів. Крім того, відповідачем не доведено чи врахована похибка при винесенні постанови, у постанові не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, у суду відсутні додаткові обов`язки досліджувати докази, які не надані відповідачем, в тому числі шляхом дослідження офіційних веб-сайтів Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланням. Тобто, матеріали справи не містять належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим можна дійти до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Представник ОСОБА_1 адвокат Перепелиця В.М. позов підтримав та просив задовольнити.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до таких висновків.

05.08.2024 складено постанову серії АА №00021161 згідно з якою встановлено, що 21.07.2024 о 10 год 27 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: загальної довжини транспортного засобу на 10.485% (1.966 м.), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75 м., відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

06.08.2024 складено постанову серії АА №00021191 згідно з якою встановлено, що 22.07.2024 о 17 год 58 хв., за адресою Н-07, км 291+793, Сумська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб RENAULT MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: загальної довжини транспортного засобу на 8.8% (1.65 м.), при дозволеній максимальній фактичній довжині 18.75 м., відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на ОСОБА_1 постановою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Так, статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно змісту підпункту 1 пункту 4 Положення, одним з основних завдань Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю та стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Згідно приписів статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, диспозицією частини 2 статті 132-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною другою статті 29 Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII «Про дорожній рух», встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги», передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У свою чергу, згідно із пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30 березня 1994 року, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, № 879 від 27.06.2007, великовагові та великогабаритні транспортні засоби транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до пп. «б» п. 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують зовнішніх габаритів, зокрема: - довжини автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75 м.

Відповідно до п. п. 2, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метадані, сформовані автоматичним пунктом.

За змістом частини 1 статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).

Загальне поняття адміністративного правопорушення встановлене статтею 9 КУпАП, згідно якої, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність права і свободи громадян на встановлений порядок управління, і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Структуру складу адміністративного правопорушення складають об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. Вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

У даному випадку, усі зафіксовані адміністративні правопорушення містять самостійні склади, з огляду на різницю кожного в об`єктивній стороні - час, місце (відрізок дороги), обставини (фактичні перевищення ваги ТЗ у тонах).

Згідно з п.п. 2, 16 Порядку № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

З оскаржуваних постанов вбачається, що час та місце вимірювання (проїзду) транспортного засобу позивача не співпадають та є різними, порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2ст. 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, а отже, встановлено окремі порушення законодавства та зафіксовано дві події і склади адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП.

КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП (за порушення п. 22.5 ПДР) не мають ознак триваючого правопорушення.

Штрафи за адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП мають компенсаційний характер, що підтверджується частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» - тобто порушником нанесено шкоду державним автошляхам, яка має бути компенсована до територіальних громад, де було зафіксоване адміністративне правопорушення. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений відділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Разом із тим, у відповідності до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 132-1 , статтею 132-2 КУпАП та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Слід звернути увагу на те, що система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства, що унеможливлює втручання уповноважених посадових особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Положення частини 2 статті 36 КУпАП, до вказаних правовідносин не застосовуються, так як справа про кожне зафіксоване адміністративне правопорушення розглядається окремо у різний час.

Тобто, в межах одного комплексу вимірювання та одночасно може бути виявлено як порушення вагових норм щодо загальної маси ТЗ, так і щодо осьових навантажень, так і щодо перевищень габаритних показників. У цьому випадку, застосовується ч. 2 ст. 36 КУпАП, а постанова виноситься за більш серйозне правопорушення з числа зафіксованих.

Зафіксовані різними комплексами взважування в різний час на різних ділянках дороги показники порушення вимог законодавства повинні розглядатись окремо в межах сформованих в автоматичному режимі даних, що відповідає частині 1 статті 36 КУпАП.

Оскаржувані постанови у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідають усім вищенаведеним критеріям та містять необхідну інформацію, передбачену КУпАП.

Доводи та обґрунтування позовної заяви не містять посилань та доказів, що спростовують склад та суть правопорушень за які прийнято оскаржувані постанови, та, фактично, ґрунтуються на припущеннях сторони позивача, натомість, процедура вимірювання транспортного засобу здійснювалось в автоматичному режимі, за встановленою Порядком методикою/формулою, правильність обрахунку за якою, непоставлено під сумнів та не спростовано.

Автоматична фіксація не передбачає здійснення розрахунків, складання інших документів, які, будуть доказами скоєння адміністративного проступку. Усі вимірювання здійснює технічний пристрій, інформація про який наявна у постановах.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов відповідача, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 73, 75, 77, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Бєсєда