Справа № 520/35382/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року № 520/35382/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополіта Андрія, буд.10, м.Львів, індекс 79016, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

-скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №85 від 20.11.2024р. про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій;

-зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити і виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

В обґрунтуванні позовних вимог позивачка зазначила, що на її звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо призначення і виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №85 від 20.11.2024р. відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, у зв`язку з відсутністю страхового стажу 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», не зарахований стаж роботи на посаді викладача та концертмейстера в дитячий музичній школі №5 з 01.02.2012 по моменту виходу на пенсію 06.08.2024р.(12 років 5 місяців 25 днів). Вважаючи дії відповідача протиправними звернулась до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав відзив на позов у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що період роботи позивачці викладачем та концертмейстера в дитячий музичній школі №5 з 01.02.2012 по моменту виходу на пенсію 06.08.2024р., не дає їй права на призначення такої допомоги, оскільки згідно п.7.1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для виплати грошової допомоги, заявник має працювати в закладах та на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років на дату досягнення пенсійного віку. Просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) , зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 31.07.2024року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13.11.2024р. позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №85 від 20.11.2024р. відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, у зв`язку з відсутністю страхового стажу 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», не зарахований стаж роботи на посаді викладача та концертмейстера в дитячий музичній школі №5 з 01.02.2012 по моменту виходу на пенсію 06.08.2024р.(12 років 5 місяців 25 днів).

З наявної копії трудової книжки НОМЕР_2 від 06.08.1984р. встановлено, що ОСОБА_1 з 01.02.2012р. прийнята до комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Дитяча музична школа №5 ім.Рімского-Корсакова» на посаду викладача з класу фортепіано, концертмейстером наказ №16 від 30.01.2012р.; 05.06.2024р. комунальний початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Дитяча музична школа №5 ім.Рімского-Корсакова» перейменований на Комунальний заклад мистецької освіти «Дитяча музична школа №5» Харківської міської ради.

Вважаючим таку відмову протиправною звернулась до суду.

Надаючи оцінку законності відмови відповідача у виплаті грошової допомоги, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

За змістом ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із п. "е" ст. 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

За змістом статті 29 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 року № 1060-XII, в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру (систему) освіти в Україні.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про позашкільну освіту", позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року № 433 початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші) віднесені до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Суд зазначає, що відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Таким чином, аналіз зазначених норм чинного законодавства дає підстави для висновку про віднесення викладачів музичних шкіл до педагогічних працівників позашкільних навчальних закладів, які за наявності педагогічного стажу не менше 25 мають право на пенсію за вислугу років.

Беручи до уваги зазначене вище, суд вважає, що в розумінні п. "е" ст. 55 Закону №1788-XII до спеціального стажу в галузі освіти віднесено педагогічний стаж, і право на пенсію за вислугу років мають особи, які пропрацювали на посадах учителів чи викладачів у тому числі і в позашкільних навчальних закладах.

У рішенні від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третьої статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників на військові й службі, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 встановлені заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Посада викладача цим Переліком не передбачена, однак за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 року № 397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови.

Варто відмітити, що не внесення посади викладачів музичних шкіл до Переліку у той час, як даний Перелік містить посади художніх керівників, керівників гуртків, секцій, студій позашкільних навчальних закладів, призводить до звуження прав та соціальних гарантій викладачів музичних шкіл, як педагогічних працівників позашкільного навчального закладу, гарантованих Конституцією України та Законом України "Про освіту".

З огляду на зазначене дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 року №397/21 дія постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 була поширена на викладачів музичних шкіл з метою поновлення права даної категорії педагогічних працівників.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Беручи до уваги зазначене вище, суд вважає, що стаж роботи позивача на посаді викладача музичної школи більше 35років, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону №1788-XII, дає право при призначенні пенсії за віком отримати грошову допомогу, відтак дана обставина повинна була враховуватися при розгляді відповідачем заяви про виплату грошової допомоги, незважаючи на те, що посада викладача музичної школи прямо не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Отже, відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у виплаті позивачці грошової допомоги є протиправною.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191 (далі - Порядок № 1191), до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно із п. 5 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року, призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Також, відповідно до п. 6 Порядку № 1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" станом на день її призначення.

Згідно із п. 7 Порядку № 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом, на підставі трудової книжки НОМЕР_2 від 06.08.1984р. встановлено, що ОСОБА_1 з 01.02.2012р. прийнята до комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу «Дитяча музична школа №5 ім.Рімского-Корсакова» на посаду викладача з класу фортепіано, концертмейстером наказ №16 від 30.01.2012р.; 05.06.2024р. комунальний початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Дитяча музична школа №5 ім.Рімского-Корсакова» перейменований на Комунальний заклад мистецької освіти «Дитяча музична школа №5» Харківської міської ради.

Тому зазначений період роботи ОСОБА_1 повинен бути врахований для призначення і виплатити грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачка в спірний період працювала на посаді, яка віднесена до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, відтак позивач має страховий стаж не менше 30 років, що дає підстави для застосування до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, як суб`єкт владних повноважень, правомірності свого рішення про відмову у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" належним чином не довів.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

З приводу визначення пенсійного органу, на який покладається обов`язок виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», слід зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 4.1-4.3 розділу ІV постанови правління ПФУ Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 від 25.11.2005 року № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.При прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Подану позивачкою заяву від 13.11.2024 року про призначити і виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за принципом екстериторіальності було передано до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, за результатами розгляду якої відмовлено у призначенні зазначеної допомоги..

Зважаючи, що суд скасовує рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №85 від 20.11.2024р., яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, а позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, суд вважає що саме цей пенсійний орган повинен бути зобов`язаний призначити і виплатити грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Таким чином, позовні вимоги в цій частині, пред`явлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, підлягають задоволенню.

Позивачка належними доказами підтвердила правомірність своїх вимог.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополіта Андрія, буд.10, м.Львів, індекс 79016, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №85 від 20.11.2024р. про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) призначити і виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополіта Андрія, буд.10, м.Львів, індекс 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.