Справа № 600/511/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 лютого 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/511/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03 квітня 2024 року № 160 (по особовому складу) відповідно до якого підполковника ОСОБА_1 заступника командира військової частини НОМЕР_2 звільнено з посади та призначено на посаду офіцера резерву 332 запасної роти Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сил територіальної оборони Збройних Сил України;

- зобов`язати Міністерство оборони України внести зміни до п. 4 наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 05 липня 2024 року № 1080 яким підполковника ОСОБА_1 , переведено з заочної на денну форму навчання та призначено слухачем (штатним) командно-штабного інституту застосування військ (сил) Національного університету оборони України для здобуття оперативного рівня військової освіти за спеціальністю 253 «Військове управління (за видами збройних сил)», спеціалізацією «Бойове застосування та управління діями військових частин механізованих і танкових військ», зазначивши в цьому наказі посаду позивача як заступник командира військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 07.02.2025 р. позов залишено без руху. 13.02.2025 р. позивачем частково усунено недоліки позову. Зокрема, позивач заявив клопотання про визнання поважними причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом. У поданій заяві позивач підтвердив, що про порушення своїх прав дізнався 11.10.2024 р. з листа Департаменту юридичного забезпечення Міністерства оборони України. В обґрунтуванні заявленого клопотання позивач зазначає, що являється військовослужбовцем та вказує на обставину введення на території України з 24.02.2022 р. воєнного стану, у зв`язку із чим він вважається мобілізованим. Крім того, позивач зазначає, що за наказом Міністерства оборони України проходив навчання в Національному університеті оборони України імені Івана Черняховського на денній формі навчання, що спричинило значні труднощі та обмеження в часі для своєчасного подання позову. На підтвердження навчання позивач надав суду розклад навчальних занять на 2024-2025 навчальних років. Крім того, позивач вказує на тривалі захворювання внаслідок участі в бойових діях, а також травмування на передодні звернення до суду. На підтвердження вказаного позивач надав суду повідомлення із випискою та довідку про лікування з 01.04.2024 р. по 30.07.2024 р., копію запису до лікаря-травматолога 26.12.2024 р., направлення на обстеження від 27.12.2024 р., результати медичних обстежень від 15.01.2025 р., відпускний квиток про звільнення у відпустку для лікування терміном з 03.01.2025 р. по 02.02.2025 р.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що її слід повторно залишити без руху, з наступних підстав.

За правилами ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що про порушення своїх прав позивач дізнався 11.10.2024 р., а тому місячний строк звернення до суду з даним позовом закінчився 11.11.2024 р., в той час як даний позов подано до суду лише 05.02.2025 року. При цьому, згідно повідомлених позивачем обставин, суд вважає поважними причини пропущення строку звернення до суду у зв`язку із перебуванням позивача у відпустці для лікування у період з 03.01.2025 р. по 02.02.2025 р. згідно відпускного квитка №1 від 03.01.2025 року.

Водночас, суд не може прийняти інші доводи щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду з позовом за період з 12.11.2025 р. по 02.01.2025 р., з наступних підстав.

Суд вважає необґрунтованими доводами позивача щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом у зв`язку із дією на території України воєнного стану та перебування позивача у статусі військовослужбовця, оскільки позивачем не підтверджено, що він брав участь у бойових діях чи інших заходах, пов`язаних із захистом Батьківщини у період з 12.11.2025 р. по 02.01.2025 р. Сам факт перебування позивача у статусі військовослужбовця та дія воєнного стану не є достатньою підставою для поновлення позивачу строку звернення до суду без підтвердження безпосереднього впливу вказаних обставин на можливість своєчасно подати позов. Крім того, позивач вказує, що у спірний період проходив навчання в Національному університеті оборони України імені Івана Черняховського на денній формі навчання, що в свою чергу спростовує доводи про неможливість своєчасно подати позов до суду внаслідок дії воєнного стану та мобілізації позивача.

Також суд вважає неповажними причини пропущення місячного троку звернення до суду з даним позовом у зв`язку із навчанням позивача, оскільки на підставі наданих доказів (розклад навчальних занять) неможливо підтвердити постійну або часткову зайнятість позивача в освітньому процесі, здачу іспитів, тощо, у період з 12.11.2025 р. по 02.01.2025 р. При цьому, суд звертає увагу позивача, що сам по собі факт роботи чи навчання, без існування об`єктивних обставин, які обмежували позивача у праві звернутись до суду у визначені строки, не можуть бути визнані судом поважними.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що пропущення місячного строку звернення до суду зумовлене також й тривалими захворюваннями внаслідок участі в бойових діях, оскільки такі захворювання не були перешкодою для роботи позивача чи навчання, а отже й не вплинули на можливість своєчасно подати позов.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд при розгляді вказаного питання враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а, адміністративне провадження №К/9901/42788/18 зазначив, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, судом частково прийнято доводи позивача про поважність причин пропущення місячного строку звернення до суду з даним позовом, однак позивач не надав належних обґрунтувань та доказів на підтвердження неможливості подати позов у період часу з 12.11.2025 р. по 02.01.2025 р., у зв`язку із чим позов підлягає залишенню без руху.

Для усунення недоліків позивачу необхідно надати додаткові обґрунтування та докази щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду з позовом.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють подальший розгляд справи, оскільки позивачем не дотримано вимог ст. 160 та ст. 161 КАС України. Тому в суду є достатньо підстав для залишення заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання даної ухвали шляхом приведення позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Брезіна