Справа № 560/9929/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9929/24
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Військова частина НОМЕР_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 завдані державі збитки на користь військової частини НОМЕР_1 у розмірі 59204 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті чотири) грн 44 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Черкаською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони скеровано до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000037 від 15.12.2021, де ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за контрактом, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, шляхом обману, у порушення вимог законодавства, подав командиру Військової частини НОМЕР_1 рапорт на виплату грошової компенсації за піднайм (найм) житла від 07.03.2019 та вказав, що утримувану за попереднім місцем проходження служби жилу (службову) площу здав, однак, згідно листа КЕВ міста Хмельницький №577/7/5203 від 08.12.2021, ОСОБА_1 станом на 07.12.2021 вказану квартиру не здав. На підставі чого, у період з 01.03.2019 по 31.01.2021, останньому безпідставно нараховано та виплачено грошову компенсацію за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 59204,44 грн, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/124-22/1914-ЕК від 22.04.2022, чим завдав збитків Військовій частині НОМЕР_1 на вказану суму. Військова частина НОМЕР_1 була залучена, як потерпіла сторона у зазначеному кримінальному провадженні. В рамках даного кримінального провадження був заявлений цивільний позов, щодо стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків державі в розмірі 59204,44 грн. Проте ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.05.2024 закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 , внесене до ЄРДР за №0000037 від 15.12.2021 року за ч. 1 ст. 190 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Цивільний позов залишено без розгляду та роз`яснено судом, що потерпілий має право звернутись до суду з окремим позовом. У зв`язку з наведеним, відповідачу безпідставно нараховано та виплачено компенсацію за піднайом житлового приміщення у розмірі 50173,25 грн, та компенсовано ПДФО у розмірі 18%, а саме 9031,19 грн (50173,25*18%).

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідач дотримався процедури залишення перебування його сім`ї в службовій квартирі. Під час проведення службового розслідування не враховано, що сім`я відповідача станом на 23.10.2015 проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач знімав квартири для проживання. Позивач не врахував, що за попередніми місцями проходження військової служби відповідач не забезпечувався житловою площею. Звертає увагу, що відповідач виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 21.01.2021, але заявлені вимоги за період по 31.01.2021. Вважає, що при проведенні службового розслідування не враховано фактичні обставини, а акт проведення службового розслідування від 02.07.2024 №35/7040 не відповідає вимогам законодавства.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що відповідач, не зазначивши в рапорті про забезпечення службовим приміщенням, подав не достовірні дані. У разі наявності службового житла та не здачі його, компенсація за піднайом (найм) жилого приміщення не повинна виплачуватись. В довідці про перевірку житлових умов, зазначається, що ОСОБА_1 мешкає у АДРЕСА_2 (чотири) особи ( ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 ), а тому, службова квартира, яка була видана йому в користування в місті Шепетівка, ним не використовувалась, так як його сім`я проживала разом із ним. Період проходження військової служби відповідача у Військовій частині НОМЕР_1 складає з 18.07.2016 по 21.01.2021. Виплата компенсації грошового забезпечення здійснювалась з моменту підписання рапорту 07.03.2019 по 31.12.2020. За січень 2021 року, компенсація відповідачу не виплачувалась, у зв`язку з тим, що останній не обновив свої документи на піднайом (найм) жилого приміщення. Сума збитків складає 59204,44 грн, і січень 2021 року до розрахунку не включався.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України на наступних посадах (згідно з витягом з послужного списку):

- з 16.06.2002 по 25.06.2004 року - начальник служби ПММ тилу в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 );

- з 25.06.2004 по 31.10.2011 - начальник служби ПММ тилу в/ч НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 );

- з 31.10.2011 по 01.09.2013 - заступник командира дивізіону з тилу-начальник тилу в/ч НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 );

- з 01.09.2013 по 27.02.2015 - слухач інституту авіації та ППО НУОУ (м.Київ);

- з 30.06.2016 по 28.12.2020 - старший офіцер відділу служби військ штабу - Управління ПВК " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ( АДРЕСА_3 );

- з 30.06.2016 по 28.12.2020 - заступник командира полку з тилу-начальник тилу в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), що також підтверджується наказами командира в/ч НОМЕР_1 №163 від 18.07.2016 та №13 від 21.01.2021 року;

- з 28.12.2020 по 19.06.2023 - заступник командира полку з логістики-начальник логістики в/ч НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).

На підставі ордеру №002742, виданого Шепетівською міською радою на підставі рішення №84 від 15.03.2007, громадянин ОСОБА_1 , зі складом сім`ї дві особи отримав службову квартиру площею 31,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу начальника Шепетівського гарнізону від 03.02.2007 №1 "Про закріплення службового приміщення за особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_2 " за старшим лейтенантом ОСОБА_1 , складом сім`ї дві особи було закріплено службову квартиру площею 31,5 м2, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2016 №163 позивач з 16.07.2016 зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2021 №13 позивач з 21.01.2021 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Зазначено, що позивач забезпечувався службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до заступника командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 07.03.2019, в якому просив у зв`язку з відсутністю службового приміщення виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найм) житла. Утримувану за попереднім місцем служби жилу (службову) площу здав.

Також підполковник ОСОБА_1 надав довідку з КЕВ м. Львів від 15.06.2016 №102, що за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_5 , Львівського гарнізону, за період з 27.02.2015 по 30.06.2016 він жилою площею не забезпечувався та довідку від 01.07.2016 №81 з військової частини НОМЕР_5 , що за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_5 , Львівського гарнізону, за період з 27.02.2015 по 30.06.2016 на квартирному обліку не перебував, жилою площею не забезпечувався.

Відповідачу у період з 30.06.2016 по 28.12.2020 нараховано та виплачено грошову компенсацію за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 50173,25 грн на підставі наказів командира Військової частини НОМЕР_1 , а саме:

- від 22.04.2019 №254 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за березень 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 1727,25 грн;

- від 20.05.2019 №321 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за квітень 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2550,00 грн;

- від 16.06.2019 №382 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за травень 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2550,00 грн;

- від 18.07.2019 №438 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за червень 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2550,00 грн;

- від 21.08.2019 №508 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за липень 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2550,00 грн;

- від 20.09.2019 №576 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за серпень 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2550,00 грн;

- від 21.10.2019 №654 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за вересень 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2550,00 грн;

- від 19.11.2019 №700 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за жовтень 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2550,00 грн;

- від 18.12.2019 №750 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за листопад 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2550,00 грн;

- від 27.01.2020 №36 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за грудень 2019 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2550,00 грн;

- від 20.03.2020 №134 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за січень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2850,00 грн;

- від 20.03.2020 №135 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за лютий та березень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2850,00 грн;

- від 17.04.2020 №185 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за березень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2850,00 грн;

- від 25.05.2020 №266 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за квітень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 2850,00 грн;

- від 24.06.2020 №311 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за травень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 796,00 грн;

- від 24.07.2020 №406 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за червень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 1900,00 грн;

- від 26.08.2020 №507 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за липень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 1900,00 грн;

- від 24.09.2020 №588 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за ссерпень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 1900,00 грн;

- від 27.10.2020 №666 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за вересень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 1900,00 грн;

- від 25.11.2020 №739 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за жовтень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 1668,00 грн;

- від 09.12.2020 №782 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за жовтень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 232,00 грн;

- від 11.12.2020 №785 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за листопад 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 507,00 грн;

- від 22.12.2020 №813 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за листопад 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 1393,00 грн;

- від 18.01.2021 №13 нараховано та виплачено грошову компенсацію, за грудень 2020 року, за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 1900,00 грн.

Також відповідачу компенсовано ПДФО у розмірі 18%, а саме 9031,19 грн (50173,25 грн х 18%).

Відповідно до довідки-розрахунку про суми нарахованої та виплаченої грошової компенсації за піднайом житлового приміщення ОСОБА_1 за період з 07.03.2019 до 31.01.2021 року нараховано грошову компенсацію за піднайом житлового приміщення у розмірі 50173,25 грн (по грудень 2020 року включно) та компенсовано ПДФО у розмірі 18%, а саме 9031,19 грн (50173,25*18%).

Черкаською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони скеровано до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000037 від 15.12.2021, де ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за контрактом у військовому званні «підполковник», на посаді заступника командира полку з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, шляхом обману, у порушення вимог ст. 124 ЖК Української PCP, та п.п. 21, 22, 23, 2 Розділу IV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №380, п. 6 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найм) ними житлових приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №450 від 26.06.2013, подав 07.03.2019 командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт на виплату грошової компенсації за піднайм (найм) житла від 07.03.2019 та вказав, що утримувану за попереднім місцем проходження служби жилу (службову) площу здав, однак, згідно листа КЕВ міста Хмельницький №577/7/5203 від 08.12.2021, ОСОБА_1 станом на 07.12.2021 вказану квартиру не здав. На підставі чого, у період з 01.03.2019 по 31.01.2021, останньому безпідставно нараховано та виплачено грошову компенсацію за піднайм (найм) жилого приміщення на суму 59204,44 грн, що підтверджується висновком експерта №СЕ-19/124-22/1914-ЕК від 22.04.2022, чим завдав збитків військовій частині НОМЕР_1 на вказану суму.

Дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману.

Військова частина НОМЕР_1 була залучена, як потерпіла сторона у зазначеному кримінальному провадженні.

В рамках даного кримінального провадження був заявлений цивільний позов, щодо стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків державі в розмірі 59204,44 грн.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.05.2024 у справі №696/1595/22 закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 , внесене до ЄРДР за № 0000037 від 15.12.2021 року за ч. 1 ст. 190 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 16.05.2024 №371 "Про призначення службового розслідування" начальником інженерної служби Військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 проведено службове розслідування, з метою уточнення причин і умов, що сприяли нанесенню збитків державі на суму 59204,44 грн колишнім військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_1 , а також встановлення ступеня вини осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

За результатами розслідування складено акт службового розслідування, затверджений командиром Військової частини НОМЕР_1 02.07.2024, у висновках якого зазначено, що " ОСОБА_1 в супереч покладених на нього обов`язків визначених пунктом 10 розділу V "Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями" затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (військовослужбовці, які отримують компенсацію за піднайом, зобов`язані письмово доповідати командиру військової частини про обставини, що мають значення або впливають на її розмір, протягом десяти днів з дня настання таких обставин) не повідомив командира військової частини НОМЕР_1 , про те, що не здав службову квартиру за попереднім місцем служби у військовій частині НОМЕР_4 . В результаті чого ОСОБА_1 було протиправно нараховано та виплачено компенсацію за піднайм (найм) жилого приміщення за період з 07.03.2019 року по 28.12.2020 року у розмірі 59204,44 грн.".

За результатами проведення службового розслідування виданий наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №486 від 05.07.2024, яким ОСОБА_1 визнано винним у нанесенні збитків державі в особі Військової частини НОМЕР_1 у розмірі 59204 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті чотири) грн 44 коп.

Оскільки зазначені кошти у добровільному порядку відповідач не сплатив, позивач звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 124 Житлового кодексу Української РСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до пункту 6 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №450 (далі Порядок №450), грошова компенсація не виплачується у разі, зокрема, нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до пункту 10 розділу V Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за №1020/32472 (далі - Інструкція №380), військовослужбовці, які отримують компенсацію за піднайом, зобов`язані письмово доповідати командиру військової частини про обставини, що мають значення або впливають на її розмір, протягом десяти днів з дня настання таких обставин.

Згідно з пунктом 21 розділу ІV Інструкції №380 у разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт (гарнізон) за рішенням заступника Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) дозволяється проживати у раніше наданому службовому житловому приміщенні або займати службову жилу площу у разі, якщо його місце розташування дозволяє щодня прибувати військовослужбовцю до нового місця служби.

Проект вищезазначеного рішення заступника Міністра оборони України готується ГКЕУ за поданням кадрового органу, який реалізує резерв кандидатів для просування по службі на підставі рапорту військовослужбовця.

Відповідне подання погоджується з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, де територіально знаходиться службове житлове приміщення (службова жила площа).

Відповідно до пункту 22 розділу ІV Інструкції №380 якщо у разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт (гарнізон) у службовому житловому приміщенні або на службовій житловій площі залишається проживати дружина (чоловік), яка (який) проходить військову службу у цьому гарнізоні, дозволяється переоформлення відповідно до вимог цієї Інструкції зазначеного службового житлового приміщення (службової житлової площі) на дружину (чоловіка).

Приписами пункту 23 розділу ІV Інструкції №380 визначено, що військовослужбовці та члени їх сімей зобов`язані вивільнити займане ними службове житлове приміщення або службову жилу площу у двотижневий строк з дня виключення із списків особового складу військової частини, крім випадків: звільнення з військової служби у запас або відставку із залишенням на обліку для поліпшення житлових умов за рахунок фондів Міноборони; направлення військовослужбовця на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу; відрядження до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі; у разі направлення військовослужбовця у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Згідно з пунктом 24 розділу ІV Інструкції №380 військовослужбовці, які направлені на навчання до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, сім`ї яких залишилися проживати за попереднім місцем проходження військової служби, у разі призначення після закінчення навчання на посаду до іншого гарнізону зобов`язані вивільнити займане ними службове житлове приміщення (службову жилу площу) у двотижневий строк з дня зарахування військовослужбовця до списків військової частини за новим місцем військової служби.

З наведених норм слідує, що законодавець поклав обов`язок на особу, яка подає рапорт на виплату, подавати достовірну інформацію, щодо утримання житлової площі і у разі виникнення обставин, які впливають на її виплату письмово про це повідомляти. Відповідач у рапорті від 07.03.2019 зазначив, що утримувану за попереднім місцем служби жилу (службову) площу здав. У відзиві зазначено, що позивач не правильно трактує, що службове жило з попереднього місця проходження військової служби не здане. При цьому відповідач посилається на те, що: рішенням Міністра оборони України від 22.09.2015 №303/4/16/1905 запропоновано тимчасово призупинити претензійно-позовну роботу стосовно вивільнення службових жилих приміщень, до завершення антитерористичної операції; наявність попередніх місць проходження відповідачем військової служби; проживання сім`ї відповідача (дружина - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 125, 34, 47 ЖК України та розпорядження від 25.10.2015 №350/153/627/пс, у той час як сам позивач знімав квартири для проживання; наявність довідок про не забезпечення житловою площею.

Проте, згідно з довідкою про перевірку житлових умов, ОСОБА_1 мешкає у АДРЕСА_4 , в складі сім`ї 4 (чотири) особи ( ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 ). Тобто службова квартира, яка була видана відповідачу в користування в місті Шепетівка, ним не використовувалась, так як його сім`я проживала разом із ним. Крім того, в примітці зазначеної довідки не вказано, що сім`я проживає окремо.

Посилання відповідача на ст. 125, 34, 47 ЖК Української РСР та розпорядження від 25.10.2015 №350/153/627/пс суд оцінює критично, оскільки позивач не заперечує щодо розпоряджання відповідачем службовим приміщенням. Проте, як зазначено, у разі наявності службового житла та не здачі його, компенсації за піднайом (найм) жилого приміщення не повинна виплачуватись. Крім того, рішення Міністра оборони України від 22.09.2015 №303/4/16/1905 містить пропозицію, а не обов`язкові до виконання вимоги.

Виплата грошової компенсації за найом (піднайом) житла військовослужбовцю є похідним і тимчасовим обов`язком держави, який випливає з факту незабезпечення військовослужбовця належним приміщенням і існує доти, поки такий обов`язок державою не виконаний.

Наявність довідок про не забезпечення житловою площею, як і попередніх місць проходження військової служби не підтверджує здачу службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Твердження відповідача, що у витязі з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №13 від 21.01.2021 зазначено, що відповідач забезпечувався службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України, суд оцінює критично, оскільки слово "забезпечувався" використано в минулому відмінку, а не в теперішньому "забезпечений", відтак на момент звільнення відповідача із військової служби, були відомості, про те, що ним була отримана службова квартира, про те на момент зарахування, до списків Військової частини НОМЕР_1 була і наявна довідка командира Військової частини НОМЕР_5 від 01.07.2016 №87 про те, що житлом не забезпечений, крім того було власне письмове підтвердження відповідача (рапорт від 07.03.2019 вх. №30/11 про виплату грошової компенсації), що житлом на момент написання рапорту не забезпечений та на утримані службового приміщення не має.

Доводи відповідача про безпідставність зазначення 31.01.2021 кінцевою датою виплати грошової компенсації за піднайом (найм) житла, з урахуванням виключення відповідача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 21.01.2021, суд вважає безпідставними, оскільки в довідці-розрахунку про суми нарахованої та виплаченої грошової компенсації за піднайом житлового приміщення ОСОБА_1 зазначено про нарахування грошової компенсації за піднайом житлового приміщення по грудень 2020 року включно.

Також відповідач посилається на не врахування норм законодавства та фактичних обставин при проведенні службового розслідування та не відповідність акту проведення службового розслідування від 02.07.2024 №35/7040 вимогам законодавства. Разом з тим, відповідач не оскаржив, зокрема, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №486 від 05.07.2024, яким ОСОБА_1 визнано винним у нанесенні збитків державі в особі Військової частини НОМЕР_1 у розмірі 59204,44 грн. Доказів протилежного не надано.

Відповідно до пункту 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно з пунктом 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 3 Закону України від 03.10.2019 №160-IX "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" (далі - Закон №160-IX), підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно з пунктом 4 частини і статті 6 Закону №160-IX особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 10 Закону №160-IX у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.

Згідно з статтею 12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Як встановив суд, відповідно до довідки-розрахунку про суми нарахованої та виплаченої грошової компенсації за піднайом житлового приміщення ОСОБА_1 нараховано грошову компенсацію за піднайом житлового приміщення у розмірі 50173,25 грн (по грудень 2020 року включно) та компенсовано ПДФО у розмірі 18%, а саме 9031,19 грн (50173,25*18%).

Відповідно до пункту 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 (далі - Порядок №44), виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення (пункт 4 Порядку №44)

Згідно з пунктом 5 Порядку №44 грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З наведеного слідує, що сума ПДФО 9031,19 грн автоматично компенсується у тому самому розмірі. Відповідно, для того щоб виплатити (перерахувати) суму коштів грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень в розмірі 9031,19 грн, Військова частина НОМЕР_1 понесла витрати у вигляді нарахування такої компенсації у розмірі 50173,25 грн.

Тому безпідставно нарахована грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення призвела до матеріальної шкоди (збитків) Військовій частині НОМЕР_1 в сумі 59204,44 грн (50173,25 грн + 9031,19 грн).

Суд зазначає, що жодних доказів відшкодування заборгованості у сумі 59204,44 грн відповідачем не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з огляду на встановлений факт наявності у відповідача матеріальної відповідальності за завдані збитки державі та не відшкодування їх на користь позивача у встановленому законом порядку є протиправним.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача (суб`єкта владних повноважень), пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не належать.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 завдані державі збитки на користь Військової частини НОМЕР_1 у розмірі 59204 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті чотири) грн 44 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 )

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк