Справа № 520/30924/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 р. № 520/30924/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить суд:

1. визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 у частині ненадання довідки про проходження військової служби, у тому числі підтвердження участі в бойових діях на території Республіки Афганістан;

2. зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видати довідку про проходження військової служби, у тому числі підтвердження участі в бойових діях на території Республіки Афганістан ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

3. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати в справі, зокрема витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у сумі 5 000 гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ненадання йому довідки про проходження військової служби, у тому числі, підтвердження участі в бойових діях на території Республіки Афганістан, є протиправною, оскільки внаслідок таких дій позивач позбавлений можливості звернутися із заявою про призначення пенсії, що позбавляє його права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 12.11.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно вимог чинного законодавства, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому, відповідач посилається на те, що позивачу на подану заяву було надано відповідь з пропозицією звернутись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку, з оригіналами документів для проведення звірки документів та надання відповідних довідок. Тобто, для отримання довідки про період проходження військової служби, позивачу необхідно надати заяву, згоду на збір та обробку персональних даних, документи, які підтверджують проходження військової служби, у тому числі участь в бойових діях на території Республіки Афганістан, разом із копіями та оригіналами з метою звіряння та підписанні заяв чи здійсненні дій реєстраційного характеру.

23.01.2025 представником позивача подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими останній ознайомився 29.01.2025, що підтверджується відповідним підписом представника позивача на поданій заяві.

10.02.2025 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій останній підтримав правову позицію, викладену в позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, зазначивши, що вже звертався до відповідача зі спірного питання, проте, відповідач за наслідком розгляду цієї заяви про надання довідки або мотивовану відмову в наданні такої довідки не прийняв, а направив лист від 16 серпня 2024 року вих. №14/1/4025, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжує юридичні наслідки. Таким чином, відсутність належним чином оформленого рішення про надання довідки на підтвердження військової служби або мотивованої відмови у наданні такої свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, у період з 15.04.1986 по 10.12.1987 проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_2 на посаді «радіотелеграфіст», що підтверджується відповідними штампами у військовому квитку.

Як стверджує позивач у позовній заяві, у складі вищевказаної військової частини виконував «інтернаціональний обов`язок» на території Республіки Афганістан. Вищевказане, за його словами, підтверджується відповідним штампом у військовому квитку, посвідченням учасника бойових дій та довідкою №21/59/ОИЗО/ГУ/293 від 15.02.2022 року.

Позивач через свого представника - адвоката Яковенко О.Г., звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про видачу довідки на підтвердження проходження військової служби від 25.07.2024 року (номер для відстеження поштового відправлення (трекінг) на сайті АТ «УКРПОШТА»: 225) (а.с. 21-23).

Вказане поштове відправлення згідно з інформацією з сайту поштового оператора АТ «УКРПОШТА» було отримано адресатом 29.07.2024 року (а.с. 24).

Відповідно пакет документів було перенаправлено за юридичною адресою другого відділу (м. Зміїв) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява, яка знаходились в поштовому відправленні, була зареєстрована за вх. № 3508 від 06.08.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , на адресу адвоката Яковенко О.Г. на подану заяву було надано відповідь за вих. №14/1/4025 від 16.08.2024 року, з пропозицією звернутись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку, з оригіналами документів для проведення звірки документів та надання відповідних довідок (а.с. 69).

Доказів направлення вказаної відповіді, у тому числі, через поштову скриньку Укрпошти, матеріали справи не містять.

За твердженням представника позивача, жодної відповіді на заяву про видачу довідки на підтвердження військової служби від 25.07.2024 року ані позивач, ані представник позивача не отримували.

Як зазначено у позовній заяві, пізніше, зв`язавшись в телефонному режимі із черговим ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування стану розгляду направленої заяви, представнику позивача було повідомлено про те, що вищезгадану заяву було перенаправлено до другого відділу (Зміїв) ІНФОРМАЦІЯ_2 без здійснення її реєстрації в журналі обліку вхідної документації, оскільки заявник фактично перебуває на військовому обліку саме там. При спробі з`ясувати інформацію щодо стану розгляду вищезгаданої заяви у другому відділі (Зміїв) ІНФОРМАЦІЯ_2 , черговим в телефонному режимі було повідомлено наступне: «Жодної інформації щодо надходження та розгляду подібних заяв немає, їх реєстрація та розгляд здійснюється Відділом оформлення допомог, військових пенсій та пільг, телефону в них в розпорядженні немає, сам я туди не піду, направити немає кого, а отже нічим допомогти я не можу».

Для отримання інформації про стан (результат) розгляду заяви представником позивача - адвокатом Яковенко О.Г., було додатково направлено запит №02/09/2024(1) від 02.09.2024 року до другого відділу (Зміїв) ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, жодної відповіді не отримано.

У зв`язку з чим, представник позивача звернувся зі скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_4 вих. № 14/10/2024 (1)-СК від 14.10.2024.

18.10.2024 року надійшла відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_4 № 143181С, де зазначено наступне: «За повідомленням працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин ОСОБА_1 не звертався, заяву та інші документи не надавав».

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до ст. 57 Закону № 1788-ХІІ військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Частина 2 статті 62 Закону № 1788-ХІІ наголошує на тому, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі - Порядок № 637), для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, розвідувальних органів, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Відповідно до абз. 6 п. 6 Порядку № 637, військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони.

У відповідності до п. 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, видають довідки громадянам про проходження військової служби, зокрема про період участі у бойових діях для врахування до стажу.

Форма довідки закріплена у Додатку № 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Як встановлено судом, позивач через свого представника - адвоката Яковенко О.Г., звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про видачу довідки на підтвердження проходження військової служби від 25.07.2024 року (номер для відстеження поштового відправлення (трекінг) на сайті АТ «УКРПОШТА»: 225) (а.с. 21-23).

В якості додатків до вказаної заяви додано, зокрема: копії паспорту та ідентифікаційного номеру позивача, копію військового квитка, копію посвідчення учасника бойових дій, копію довідки від 15.02.2022, копію трудової книжки.

Вказане поштове відправлення згідно з інформацією з сайту поштового оператора АТ «УКРПОШТА» було отримано адресатом 29.07.2024 року (а.с. 24).

Відповідно пакет документів перенаправлено за юридичною адресою другого відділу (м. Зміїв) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява, яка знаходились в поштовому відправленні, зареєстрована за вх. № 3508 від 06.08.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , на адресу адвоката Яковенко О.Г. на подану заяву було надано відповідь за вих. №14/1/4025 від 16.08.2024 року, з пропозицією звернутись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку, з оригіналами документів для проведення звірки документів та надання відповідних довідок (а.с. 69).

Тобто, зі змісту вказаної відповіді вбачається, що відповідач у відповіді за вих. № 14/1/4025 від 16.08.2024 запропонував звернутися до ТЦК та СП за місцем перебування на обліку, фактично наголосивши про необхідність подання заяви та документів позивачем особисто, а не засобами поштового зв`язку.

З цього приводу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 Положення № 154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до положень пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань видають довідки громадянам про проходження військової служби, зокрема про період участі у бойових діях для врахування до стажу.

З урахуванням зазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, після отримання засобами поштового зв`язку від позивача заяв щодо надання довідки на підтвердження військової служби від 25.07.2024 року, та документів на підтвердження цього права, повен був вчинити відповідні дії щодо оформлення відповідного рішення за наслідком розгляду цієї заяви, однак відповідач обмежився направленням позивачу виключно листа рекомендаційного характеру.

Встановлені обставини справи доводять, що відповідачем за результатами розгляду вказаної вище заяви позивача не прийнято відповідного рішення та не оформлено для позивача довідки на підтвердження військової служби або обґрунтованої відмови в її наданні.

Роз`яснення відповідача про необхідність особистої подачі заяви та документів, які дають право на видачу такої довідки, не узгоджуються зі вказаними вище передбаченими законом підставами та способом дій такого суб`єкта владних повноважень щодо обов`язку винести акт владно-управлінського характеру (рішення).

Зокрема, у даному випадку, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання довідок громадянам про проходження військової служби, зокрема про період участі у бойових діях для врахування до стажу, після отримання від позивача заяви про надання довідки на підтвердження військової служби та документів на підтвердження цього права, повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання такої довідки або мотивовану відмову в її наданні із зазначенням причин неврахування тих чи інших документів.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач у відповідь на заяву позивача про надання довідки на підтвердження військової служби та доданих документів, рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання довідки або мотивовану відмову в наданні такої довідки не прийняв, а направив лист від 16 серпня 2024 року вих. №14/1/4025, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке породжує юридичні наслідки.

Таким чином, відсутність належним чином оформленого рішення про надання довідки на підтвердження військової служби або мотивованої відмови у наданні такої свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо нерозгляду по суті заяви позивача про видачу довідки на підтвердження проходження військової служби від 25.07.2024 року.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у спосіб визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду по суті заяви позивача про видачу довідки на підтвердження проходження військової служби від 25.07.2024 року, що у даному випадку є достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача у цій частині позову.

Стосовно вимог зобов`язального характеру, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Судом не надається в межах даної справи оцінка викладеним у заяві позивача про видачу довідки на підтвердження проходження військової служби від 25.07.2024 року, оскільки розгляд поданих позивачем до відповідача разом із заявою документів є дискреційними повноваженнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, оскільки судом встановлено протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення по суті поданої заяви, необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про видачу довідки на підтвердження проходження військової служби від 25.07.2024 року з прийняттям рішення про надання довідки про проходження військової служби, у тому числі, підтвердження участі в бойових діях на території Республіки Афганістан ОСОБА_1 , або відмову в наданні такої довідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи відповідну заяву представника позивача щодо відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу, питання щодо розподілу судових витрат на правничу (правову) допомогу буде вирішуватися судом в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду по суті заяви ОСОБА_1 про видачу довідки на підтвердження проходження військової служби від 25.07.2024 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про видачу довідки на підтвердження проходження військової служби від 25.07.2024 року з прийняттям рішення про надання довідки про проходження військової служби, у тому числі, підтвердження участі в бойових діях на території Республіки Афганістан ОСОБА_1 , або відмову в наданні такої довідки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 17.02.2025, враховуючи час перебування судді у відпустці, на лікарняному та знаходження судді на вебінарі Харківського РВ НШСУ у співпраці з НАЗК, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко