Справа № 607/1152/25
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2025 Справа №607/1152/25 Провадження №2-а/607/160/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Ходань С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

за участі:

представника позивача Михайлова С.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

встановив:

20.01.2025 через канцелярію суду позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №23 від 09.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 17000 грн, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що: 09.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_1 (далі Позивач), складено протокол №11 про адміністративне правопорушення на підставі ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Цього ж дня, заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач) винесено Постанову №23, якою накладено на Позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню з огляду на таке.

1. Позивач не отримував повістки, неявка по якій стала причиною накладення адміністративного стягнення.

У Постанові №23 від 09.01.2025 відсутній перелік доказів, зокрема не зазначено документів, що підтверджують факт належної та своєчасної доставки повістки Позивачу, не надано повної оцінки діям Позивача, без врахування наслідків такої неявки.

Позивач, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 09.01.2025 зазначав про те, що вказаної повістки не отримував, вона не надходила від об`єкта поштового зв`язку «Укрпошта» ані особисто, ані в поштові скриньки. Зазначене також міститься в поясненнях до Протоколу. Водночас будь-якої аргументації чи підтвердження направлення такої повістки не отримано.

Окрім цього, без дослідження цих та інших обставин Відповідачем в цей же день винесено і Протокол, і Постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ігнорування органом, який притягує до відповідальності, факту, що Позивач не отримував виклику, а правопорушення не було суттєвим і не завдало шкоди публічним інтересам (відсутні матеріальні чи організаційні наслідки), може свідчити про порушення принципів пропорційності й справедливості притягнення до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування відповідної Постанови.

2. Відповідачем винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення всупереч вимогам ст. 210 КУпАП, без самостійного уточнення даних.

ТЦК та СП для застосування адміністративного стягнення до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за статтями 210 та 210-1 КУпАП повинен перевірити можливість самостійного отримання інформації з державних реєстрів.

Таким чином, Відповідач повинен був перевірити можливість отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді, інформацію стосовно Позивача, яка підлягала уточненню.

Водночас Відповідачем не зазначено в матеріалах адміністративної справи, які саме дані при перевірці інформації в базах, до яких має доступ база «Оберіг» (єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів), була відсутньою та підлягала уточненню.

Позивач вважає, що Відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, зокрема не надано доказів про здійснення інформаційних запитів до державних реєстрів щодо можливості отримання необхідних даних для уточнення, не зазначено, які саме дані підлягали уточненню, що стало метою виклику Позивача повісткою, не надано підтверджень направлення відповідної повістки.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.02.2025 представником відповідача старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 подано відзив за підписом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення необґрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, яка задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Згідно постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №23 від 09.01.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено мінімальний штраф в розмірі 17000 грн за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з урахуванням матеріалів справи та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до ст. 252 КУпАП.

У даний час на ІНФОРМАЦІЯ_2 покладено першочергові завдання по забезпеченню виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Вважає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09.01.2025 №23 є правомірною, прийнятою згідно норм чинного законодавства.

На підставі наведеного, представник відповідача просить: прийняти відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 та врахувати його при розгляді справи; в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю; проводити судовий розгляд без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До відзиву представником відповідача долучено копію повістки №248494 за підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , видану на ім`я ОСОБА_1 , з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення АТ «Укрпошта», яке повернулося без вручення із відміткою АТ «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник позивача Михайлов С.І. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не знав про повістку. Правоохоронні органи повідомили останнього, що він перебуває в розшуку, тому ОСОБА_1 відразу 09.01.2025 прибув до ТЦК та СП. Він не мав жодних мотивів не з`являтися за викликом по повістці. Повідомив, що ОСОБА_1 мав і має відстрочку. Також звернув увагу на примітку ст. 210 КУпАП. Посадові особи ТЦК та СП письмово чи усно не повідомили ОСОБА_1 , які саме дані їм необхідні. Відтак вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення необґрунтованою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позицію свого представника.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву просив проводити судовий розгляд без його участі.

За наявності вказаних обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши думку позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить такого висновку:

порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, яке саме законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.

Зі змісту Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вбачається, що такий до 19.05.2024 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку.

Проте з 19.05.2024 в цьому Законі діють положення ч. 10 ст. 1, якими визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (п. 1); прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів (п. 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (п. 5).

Тобто з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Відповідно до п. 1 ч. 1, абз. 2, 3 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з якою військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_1 офіцером відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 складено протокол №11 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 09.01.2025 (далі Протокол), у якому зазначено, що 09.01.2025 ОСОБА_1 приблизно о 12:00 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 що за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що у додатку Резерв+ при його оновленні було помічено повідомлення про порушення правил військового обліку.

Під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також його було повідомлено про те, що він перебуває в розшуку згідно бази даних розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» за скоєння ним правопорушення за ст.210-1 КУпАП через те, що у вказані терміни не прибув по повістці №248494, з датою явки на 18.10.2024 о 11:00, згенерованій в системі AITC «Оберіг» та надісланої через Укрпошту. А також ОСОБА_1 поважної причини в ТЦК та СП, де перебуває на обліку, вчасно не повідомив. Зважаючи на це, звернення щодо нього було передано до відповідного відділення поліції та його дані внесено у базу розшуку Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області.

Абзацом 2 частини 1 статі 23 України «Про мобілізаційну підготовку мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення в особливий період. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, передбачено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно законом. Відповідно до пункту 4 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку із вищевказаним, ОСОБА_1 здійснив адміністративне правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 №49), який затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-VII та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення, щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим здійснив порушення вимог п. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації ведення військового обліку призовників i військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 зі змінами).

Також у Протоколі міститься пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: «прошу взяти до уваги свідчення того, що дана повістка мені не була вручена особисто, жодних повідомлень із «Укрпошти» мені про це не надходило, так само і за адресою проживання дану повістку я не отримував».

Відповідно до постанови №23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 09.01.2025, винесеної т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 17000 грн. Обставини, викладені в Протоколі, аналогічні обставинам, установлених в оскаржуваній постанові.

Однак в резолютивній частині постанови не зазначено ні статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності, ні висновки про винуватість цієї особи, що порушує принцип правової визначеності.

Відповідно до повістки №248494 за підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належить з`явитися в АДРЕСА_1 , 18.10.2024 о 11:00 для звірки даних при ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Проте ані підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до «Порядку організації ведення військового обліку призовників i військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 зі змінами), на який посилається у Протоколі та оскаржуваній постанові відповідач, ані пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, не передбачено такої мети виклику ТЦК та СП, як «для звірки даних».

Відповідач у Протоколі та оскаржуваній постанові підтвердив те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та користується додатком Резерв+, що у відзиві на позовну заяву представником відповідача також не було спростовано.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Аналіз вказаної норми, виходячи із приписів статті 77 КАС України, дозволяє зробити висновок, що сторона відповідача у кожному випадку має довести неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Представник відповідача не надав суду пояснень та доказів, які саме дані позивача, які неможливо отримати з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, необхідно було звірити.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто ОСОБА_1 мав знати про його виклик за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 та свідомо не з`явитися.

Водночас обов`язок довести вказану обставину, відповідно до ст. 77 КАС України, покладається на відповідача.

Судом встановлено, що повістка №248494 надіслана ОСОБА_1 за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , з описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення АТ «Укрпошта», яке 14.10.2024 повернулося без вручення із відміткою АТ «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відтак суд вважає, що відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначені в повістці місце та строк, і він, незважаючи на це, в приміщення ТЦК та СП не з`явився.

Отже, умисел на вчинення адміністративного правопорушення стороною відповідача не доведений «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі 463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що з урахуванням положень вказаної вище норми, рішення суб`єкта владних повноважень не потребує окремого визнання його протиправним, оскільки така протиправність підтверджується шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа провадженням закриттю.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню на його користь з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань.

Водночас при поданні позовної заяви до суду, позивачем було сплачено 1211,20 грн судового збору відповідно до квитанції АТ «Таскомбанк» №9970-4667-5985-7793 від 20.01.2025. Однак виходячи із заявлених позовних вимог, йому слід було сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн. Таким чином, суд вважає, що судовий збір в сумі 605,60 грн, сплачений понад суму, яка підлягала сплаті як судовий збір за звернення до суду із вказаним позовом, підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, задовольнити.

Постанову №23 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, від 09.01.2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету надміру сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок відповідно до квитанції АТ «Таскомбанк» №9970-4667-5985-7793 від 20.01.2025.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддяН. П. Воробель