Справа № 380/16100/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 рокусправа № 380/16100/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11 листопада 2023 року №2538, відповідно до якого належне, але не отримане, ОСОБА_3 грошове забезпечення (в тому числі одноразові види грошового забезпечення) виплачено ОСОБА_2 ;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не прийняття рішення та не повідомлення про прийняте рішення, не нарахування та не виплати грошового забезпечення за заявою ОСОБА_1 в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_4 про виплату грошового забезпечення передбаченого Постановою КМУ №884 від 30.11.2016 року на користь її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , на користь її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члена сім`ї військовослужбовця, що перебуває на його утриманні, за період з 19.09.2023 року до дня виключення ОСОБА_3 із списків особового складу військової частини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками а також інтернованих у нейтральних державах або безвісти відсутніх».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 являється матір`ю неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , який у свою чергу є сином ОСОБА_3 та перебуває на його утриманні, що підтверджується рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.05.2019 у справі №143/1409/12 про стягнення аліментів.

Як зазначає позивач, батько ОСОБА_4 - ОСОБА_3 перебуває на службі в ЗСУ як командир 2 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , так як був призваний на військову службу по мобілізації 01.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим позивач відмічає, що в квітні 2024 року отримала від ІНФОРМАЦІЯ_3 сповіщення про те, що ОСОБА_3 при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України зник безвісти 19.09.2023 поблизу населеного пункту Мала Токмачка, Пологівського району, Запорізької області.

У зв`язку з наведеним позивач подала до ІНФОРМАЦІЯ_4 та військової частини НОМЕР_1 заяву та документи на виплату грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця його сину - ОСОБА_4 , однак мотивованої відповіді за результатом розгляду її заяви не отримала.

Надалі позивач вказала, що 11.06.2024 нею отримано відповідь командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2024 №690/310з/1876, в якій вказано, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2023 №266 солдата ОСОБА_3 вирішено вважати таким, що зник безвісти в ході бою в районі виконання бойових завдань. Також з посиланням на п. 7 Постанови КМУ від 30.11.2016 №884 у відповіді вказано, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 №2538 належне, але не отримане ОСОБА_3 грошове забезпечення (в тому числі одноразові види грошового забезпечення) виплачено, шляхом зарахування коштів на картковий рахунок його дружині - ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що відповідачем протиправно здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 в повному обсязі його колишній дружині - ОСОБА_2 , адже розподіл такого грошового забезпечення повинен здійснюватися в рівних частках між членами сім`ї особи, яка зникла безвісти.

Ухвалою судді від 29.07.2024 в справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати суду інформацію про зареєстроване/фактичне місце проживання/перебування, а також індивідуальний номер платника податків ОСОБА_2 з метою залучення її до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

На виконання вимог ухвали судді від 29.07.2024 військовою частиною НОМЕР_1 надано інформацію про зареєстроване/фактичне місце проживання/перебування, а також індивідуальний номер платника податків ОСОБА_2 .

Разом з тим відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав, своєї позиції щодо поданого позивачем адміністративного позову не висловив.

Ухвалою суду від 02.09.2024 залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Судом неодноразово вживались заходи з метою повідомлення ОСОБА_2 про залучення її до участі в справі в якості третьої особи, однак до суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення разом з конвертами, на яких зазначено причини повернення відправлення: «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (поштові відправлення №686 та №678).

Також суд встановив, що поштове відправлення №91 вручено особисто ОСОБА_2 16.12.2024, однак станом на момент розгляду справи по суті до суду не повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про його отримання.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22.01.2015 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьками ОСОБА_4 зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.05.2019 у справі №143/409/19 вирішено щомісячно стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на утримання малолітньої дитини, сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 18.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_8 №9/18/647 від 13.05.2024, відповідно до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, наявні наступні актові записи відносно безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 :

- актовий запис про шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_7 1995 р.н., складений 01.03.2014; шлюб розірвано: 11.07.2017;

- актовий запис про шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_8 1997 р.н., складений 19.07.2019; шлюб розірвано 04.07.2022;

- актовий запис про народження ОСОБА_4 26.12.2014, складений 22.01.2015;

- актовий запис про народження ОСОБА_9 10.01.2020, складений 14.01.2020;

- актовий запис про смерть батька відсутній;

- актовий запис про смерть матері відсутній.

14.05.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 , в якій просила, зокрема, виплатити грошове забезпечення ОСОБА_3 , передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 , на користь ОСОБА_4 у частці, що йому належить.

Принагідно ОСОБА_1 повідомила, що у ОСОБА_3 також є донька - ОСОБА_9 , матір`ю якої є ОСОБА_2 .

Військовою частиною НОМЕР_1 листом №690/310з/186 від 30.05.2024 повідомлено адвоката позивача - ОСОБА_10 , що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2023 №266 солдата ОСОБА_3 вирішено вважати таким, що зник безвісти в ході бою в районі виконання бойових завдань.

Також вказаним листом повідомлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 №2538 належне, але не отримане ОСОБА_3 грошове забезпечення (в тому числі одноразові види грошового забезпечення) виплачено шляхом зарахування коштів на картковий рахунок дружині - ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 №2538 є протиправним, адже виплата грошового забезпечення повинна бути проведена в рівних частинах дітям ОСОБА_3 , які перебувають на його утриманні, а саме: сину позивачки ОСОБА_4 (1/2 частина), та доньці від другого шлюбу ОСОБА_11 , яка є донькою ОСОБА_2 .

Вирішуючи спір суд керується таким.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 року (далі - Закон №2011-ХІІ).

Згідно статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону №2011-ХІІ за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців, зокрема, дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

07.06.2018 наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Згідно пункту 1 Порядку №260 у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.

У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділу ХХХ Порядку № 260).

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884; в редакції станом на 30.11.2016).

Під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до вимог пунктів 5, 6 Порядку №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

За приписами пункту 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

З аналізу вищенаведених правових норм суд висновує, що виплата грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця здійснюється членам сім`ї такого військовослужбовця до визнання його в установленому законом порядку безвісно відсутнім чи померлим та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

При цьому, у випадку наявності декількох осіб, що мають право на виплату їм грошового забезпечення, сума виплати розподіляється рівними частками на кожного (кожну) із них.

Так, судом встановлено, що на забезпеченні у ОСОБА_3 до моменту його зникнення безвісти перебувало двоє неповнолітніх дітей від шлюбів, укладених з ОСОБА_7 (дата розірвання шлюбу: 11.07.2017), та з ОСОБА_8 (дата розірвання шлюбу: 04.07.2022), а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

На підставі викладеної обставини суд резюмує, що виплата грошового забезпечення ОСОБА_3 (в тому числі одноразових видів грошового забезпечення) у зв`язку із його зникненням повинна була б бути розподілена рівними частками та виплачена двом неповнолітнім дітям як особам, які мають виключне право на його отримання.

Разом з тим, як видно з листа військової частини НОМЕР_1 №690/310з/186 від 30.05.2024, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 №2538 вирішено виплатити не отримане ОСОБА_3 грошове забезпечення (в тому числі одноразові види грошового забезпечення) лише його другій дружині - ОСОБА_2 , шлюб з якою було розірвано 04.07.2022.

Таким чином суд доходить висновку, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 №2538 прийнято без урахування всіх обставин, встановлення яких є обов`язковим при прийнятті рішення про виплату грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця членам його сім`ї, що, у свою чергу, свідчить про його протиправність та необхідність скасування.

Щодо позовних вимог в частині визнання бездіяльності відповідача, яка полягає у не розгляді заяви та документів ОСОБА_1 про виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 його сину - ОСОБА_4 , а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_3 його сину - ОСОБА_4 , суд зазначає таке.

Як вже зазначалось судом вище, ОСОБА_1 скеровувалась до військової частини НОМЕР_1 заява та пакет документів для вирішення питання про виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 .

До заяви позивачем було долучено наступні документи: копію паспорта, копію довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру; копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про шлюб; копію рішення Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/1409/12 та копію рішення Погребищенського районного суду Вінницької області у справі №143/4906/19; копію довідки з реквізитами банківського рахунку. Відповідна обставина підтверджується копією накладної №222 від 17.05.2024 та копією опису вкладення до цінного листа.

Водночас відповідачем за результатом розгляду поданих позивачем документів не прийнято рішення в розумінні пункту 5 Порядку №884.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді та не прийнятті рішення за результатом розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 14.05.2024 про виплату грошового забезпечення (в тому числі одноразових видів грошового забезпечення) безвісти зниклого ОСОБА_3 в частині, що належить його сину - ОСОБА_4 .

З метою ефективного поновлення порушених прав позивачки в цій частині суд вважає необхідним зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2024 про виплату грошового забезпечення безвісти зниклого ОСОБА_3 в частині, що належить його сину - ОСОБА_4 , а також прийняти мотивоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

Заразом суд звертає увагу позиваки на передчасності та неможливості задоволення на даному етапі судового розгляду частини її позовних вимог щодо зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь її сина - ОСОБА_4 грошового забезпечення ОСОБА_3 , адже прийняттю рішення про виплату грошового забезпечення передує попередній розгляд та оцінка військовою частиною НОМЕР_1 поданих позивачем документів, чого в даному випадку зроблено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданого адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 №2538 про виплату належного, але не отриманого грошового забезпечення (в тому числі одноразових видів грошового забезпечення) ОСОБА_3 його дружині - ОСОБА_2 .

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді та не прийнятті рішення за результатом розгляду поданої ОСОБА_1 заяви від 14.05.2024 про виплату грошового забезпечення (в тому числі одноразових видів грошового забезпечення) безвісти зниклого ОСОБА_3 в частині, що належить його сину - ОСОБА_4 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.05.2024 про виплату грошового забезпечення (в тому числі одноразових видів грошового забезпечення) безвісти зниклого ОСОБА_3 в частині, що належить його сину - ОСОБА_4 , а також прийняти мотивоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.