Справа № 420/17544/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина № НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина № НОМЕР_2 ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина № НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 13 грудня 2022 року по 27 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Херсонської області;

- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби (військова частина № НОМЕР_2 ) України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 13 грудня 2022 року по 27 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року з розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), з 23.11.2022 року по 12.11.2023 року. За час проходження служби позивач брав безпосередню участь в бойових діях у період з 13 грудня 2022 року по 27 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року, що підтверджується витягом з довідки військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року №1871, Витягом з довідки військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2023 року № 2/2229, Витягом з журналу бойових дій відділу служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2022 року №6/98-ДСК том 2, від 01.01.2023 року №6/98-ДСК, від 03.08.2023 року №6/98-ДСК том 2, Витягом з журналу бойових дій відділу служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.10.2023 №6/98-ДСК (Том 4). Проте, у вказані періоди відповідач нараховував і виплачував позивачу додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно, часу виконання бойових (спеціальних) завдань у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Однак, враховуючи безпосередню участь у бойових діях, позивач має право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 10.06.2024 року суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду та відкрив провадження в адміністративній справі та ухвалив розгляд справи № 420/17544/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 09.07.2024 року.

Підготовче судове засідання, призначене на 09.07.2024 року, було перенесено на 31.07.2024 року у зв`язку з перебування судді у відпустці.

В підготовче судове засідання, призначене на 31.07.2024 року, з`явилася представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Ухвалою суду від 31.07.2024 року витребувано докази по справі № 420/17544/24.

Ухвалою від 31.07.2024 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №420/17544/24 на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 04.09.2024 року.

04.09.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатковими доказами. Відповідно до відзиву відповідач проти задоволення позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що відповідно до наказів (рішень) Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 року № 26, від 14.02.2023 року № 35, від 01.03.2023 року № 52, від 01.04.2023 року № 89, від 01.05.2023 року № 111, від 01.06.2023 року № 147, від 01.07.2023 року № 183, від 01.08.2023 року № 210, від 01.09.2023 року № 247, від 01.10.2023 року № 273, від 01.11.2023 року № 301, від 01.12.2023 року № 341 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» (до листопада 2023 року - період позовних вимог), якими чітко визначені райони ведення бойових дій, в період з 01.01.2023 року по 31.11.2023 року до яких не входить жоден з районів або територіальних громад Херсонської або Миколаївської області, які були б розташовані на Правому березі річки Дніпро, а відповідними районами визначаються виключно райони лівобережної частини Херсонської області (на Схід та Південь від гирла річки Дніпро або острови). Так, однією із основних умов отримання військовослужбовцями, всіх військових формувань, збільшеного до 100000 гривень розміру додаткової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 № 168, є факт/умова - перебування військовослужбовця безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій. В той самий час, з 01.01.2023 - до вказаних районів (районів ведення бойових дій) не входить частина Херсонської області та безпосередньо міста Херсон, які знаходяться на Правому березі річки Дніпро, де і дислокуються майже всі підрозділи НОМЕР_1 прикордонного загону.

Відповідач вказує, що другою у мовою є виконання визначеного керівними документами переліку бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із вогневим контактом (ураженням) або бойовими зіткненнями з військами противника. Так, відповідно до витягу з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2022року № 6/98-ДСК том 2, від 01.01.2023 року № 6/98-ДСК, від 03.08.2023 року № 6/98-ДСК том 2 та витягу з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.09.2023 № 6/98-ДСК (Том 3), від 01.10.2023 № 6/98-ДСК (том 4) стосовно позивача, вищевказаний військовослужбовець разом із особовим складом відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) здебільшого перебував та виконував бойові та спеціальні завдання поза районами ведення воєнних (бойових) дій, тобто в н.п. Білозерка Херсонської області, який знаходиться на Правому березі річки Дніпро та озера Біле і з 01.01.2023 року не входить до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій (територіальних громад) визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України. Характер бойових (спеціальних) завдань виконуваних підполковником ОСОБА_1 носив наступний характер: реагування на можливі загрози та подальше ефективне виконання завдань; висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника; організація служби на постах спостереження. Тобто вищевказаний військовослужбовець виконував бойові (спеціальні) завдання які в будь-якому випадку не підпадають та не можуть підпадати під перелік бойових (спеціальних) завдань, які були визначені в межах пункту 3 Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану податкової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 та наразі визначені в межах пункту 3 «Особливостей виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів . країни від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726. Разом з цим, відповідно до наявних та доданих до даного відзиву листів грошового забезпечення та зазначених витягів з Журналів ведення бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) підполковник ОСОБА_1 , лише один раз (1 календарний день або декілька годин в цей день) - перебував у районі ведення воєнних і бойових) дій на Лівому березі річки Дніпро та островах, а саме: 16.04.2023 року - здійснював дозабезпечення майном військовослужбовців на спостережних постах в районі н.п. Дачі та в районі острова Круглих, і не дивлячись навіть на те, що останній не виконував бойових завдань пов`язаних із вогневим ураженням або бойовими зіткненнями з військами противника, підполковнику ОСОБА_1 у серпні 2023 року - була виплачена додаткова грошова винагорода передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у збільшеному до 100000 гривень розмірі пропорційно часу перебування та виконання завдань у районі ведення воєнних (бойових) дій.

Також, відповідач зазначає, що відповідно до Довідки НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.09.2024 року № 1540, виданої та підписаної начальником відділу кадрів НОМЕР_1 прикордонного загону підполковником ОСОБА_2 , за даними обліку особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ), підполковник ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) до військової частини НОМЕР_5 Міністерства оборони України не відряджався та у підпорядкуванні вказаної військової частини або будь-яких інших військових частин не перебував. Дана довідка видана у зв`язку із відсутністю відповідних наказів про відрядження підполковника ОСОБА_1 . На думку відповідача, документи які покладаються в основу обґрунтування позовних вимог та носять назву - «витяги з довідки» військової частини НОМЕР_3 , не можуть вважатись належним та допустимим доказом по справі, оскільки: по-перше, даний документ ніким із уповноважених осіб не підписаний, та фактично являє собою просто набраний текст без офіційного бланку, або уповноважених осіб військової частини НОМЕР_3 ; по-друге, вказані довідки відсутні в переліку документів, які визначені пунктом 4 «Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року №36 (який діяв в період часу що охоплюється позовними вимогами). А даний перелік є вичерпним і до нього входять лише: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань; по-третє, вказані довідки суперечать відомостям які викладені у журналах бойових дій, витяги з яких відносно підполковника ОСОБА_1 ; по-четверте, представник позивача свідомо у позовні заяві залишив без уваги той факт, що даний документ ніким не підписаний, не містить необхідних реквізитів, а отже не може навіть називатись документом, як такий, в розумінні чинного національного законодавства України.

Крім того відповідач вказує, що в період з 05.06.2024 року по 05.07.2024 року на підставі наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 05.06.2024 року № 1665-АГ «Про призначення службового розслідування» було проведено службового розслідування за фактом можливого неналежного виконання службових обов`язків з боку окремих військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Комісія яка проводила службове розслідування дійшла до висновку, що виготовлення витягів з довідок військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України було незаконним та безпідставним, розпорядником інформації викладеної в межах даних документів НОМЕР_1 прикордонний загін не був, достовірність та порядок отримання безпосередньо самих довідок військової частини НОМЕР_3 сумнівною та нічим не підтверджується. У зв`язку із тим, що підстава для видання вказаних «витягів з довідок», тобто самі довідки військової частини НОМЕР_3 , є незаконними та фіктивними документами, були внесені відомості про вчинення військовими службовими особами військової частини НОМЕР_2 , недбалого ставлення до військової служби в умовах воєнного стану, що виразилось у безпідставному нарахуванні та виплаті підлеглим військовослужбовцям додаткової винагороди передбаченої ПКМУ від 28.02.2022 № 168 на підставі фіктивних довідок військової частини НОМЕР_3 , що спричинило тяжкі наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та відповідно було зареєстровано кримінальне провадження за №0000102 від 25.07.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 425 КК України.

Також відповідачем зауважено, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.12.2022 року № 394-ОС «Про особовий склад», позивач безпосередньо прибув для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та був зарахований на всі види забезпечення у НОМЕР_1 прикордонному загоні (Військовій частині НОМЕР_2 ), у тому числі і на грошове забезпечення, з 12.12.2022 року. З огляду нате, що грошове забезпечення підполковнику ОСОБА_1 грудні 2022 року було виплачене у НОМЕР_6 прикордонному загоні, в НОМЕР_1 прикордонному загоні останній у грудні 2022 року отримав тільки додаткову грошову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 30 000 гривень (за відрахуванням податків та зборів), оскільки додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень на тому момент часу (в редакції ПКМУ № 168 станом на грудень 2022 року та згідно наказу АДПСУ від 09.12.2022 № 628-АГ) носила щомісячний характер, а не виплачувалась пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань. Натомість додаткова винагорода у збільшеному до 100 000 гривень розмірі за період з 12.12.2022 по 31.12.2022 - була виплачена підполковнику ОСОБА_3 пропорційно часу виконання останнім бойових (спеціальних) завдань у районі ведення воєнних (бойових) дій (яким на той момент часу вважалась вся Херсонська область) безпосередньо в січні 2022 року в сумі 42903 грн. 14 коп.

В підготовче судове засідання, призначене на 04.09.2024 року, з`явилися представник позивача та представник відповідача. Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 01.05.2024 року, відклав підготовче засідання на 01.10.2024 року.

13.09.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив з додатковими доказами. У відповіді на відзив представник позивача вказує, що позивач, відповідно до наданих суду документів здійснював заходи з національної безпеки в районах їх здійснення на лінії зіткнення з противником першого ешелону оборони на глибину батальйону. На думку відповідача, безпосередня участь у бойових діях може відбуватися лише в районах ведення бойових дій, які визначені Головнокомандувачем. При цьому відповідно до Наказів Головнокомандувача ЗСУ від 02.02.2023 № 26, від 14.02.2023 №35, від 01.03.2023 № 52, від 01.04.2023 № 89, від 01.05.2023 № 111 та подальших (видаються щомісячно) правобережна частина Херсонської області та м. Херсон не входила до районів ведення воєнних (бойових дій). На думку сторони позивача, такі доводи відповідача суперечать чинному законодавству. Постанова КМУ № 168 яка визначила розміри додаткової грошової винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у бойових діях та заходах з оборони України не містить вимог щодо того, підставою для виплати збільшеної додаткової винагороди є лише участь у бойових діях саме в районах ведення бойових дій, які визначаються Головнокомандувачем. В силу ст. 19 Конституції України та з огляду на положення ст. ст.1 ЗУ «Про оборону України» Головнокомандувач вправі визначати саме «район воєнних (бойових) дій», а не «район ведення бойових дій», як про це зазначено у відповідних положеннях Постанови КМУ № 168 та Порядку МВС № 36 та № 726. В той же час, 06.12.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 6 грудня року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Згідно з даною Постановою перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. - Затверджено перелік (який постійно оновлюється) територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, відповідно до якого Херсонська та Білозерська територіальна громада Херсонського району визначена включені до переліку на період з 11.11.2022 року. При цьому згідно з розділом 1 цього Переліку смт. Білозерка Херсонської області була включена до території на якій велися бойові дії з 11.11.2022 року. Отже у період 13.12.2022 року по 10.11.2023 року, який охоплюється позовними вимогами територія Білозерської селищної громади є районом ведення бойових дій, що підтверджується вищезазначеним Наказом Мінреінтергації. Таким чином,згідно положень Постанови № 168 позивач вправі отримати додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. пропорційно кількості днів в участі у бойових діях чи заходах з оборони, незважаючи на те, що район дислокації підрозділу знаходився на лінії бойового зіткнення з противником, яка не визначена головнокомандувачем як район ведення бойових дій.

Також, представник позивача зазначає, що відповідно до Журналу бойових дій, позивач виконував завдання на ділянці застосування смт. Білозерка Херсонської області, з метою застосування реагування на можливі загрози та подальшого ефективного завдань, висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на постах спостереження. Відповідно до мапи України, розміщеної на ресурсі дипстейт: https://deepstatemap.live/#11/46.5473635/32.4268341, смт. Білозерка знаходиться по правій стороні русла річки Дніпро, південніше м. Херсон, в той час як ліва сторона р. Дніпро окупована агресором, та на ній перебувають війська противника, що означає, що позиції сил оборони, розташовані по правій стороні річки, які утримують відповідні позиції для недопущення просування на них противника - знаходяться під постійним вогневим ураженням. Тобто фактично, позивач виконував свої бойові завдання на лінії бойового зіткнення з противником. Іншого позивачем не доведено. Враховуючи визначену в журналі «мету застосування підрозділу», зокрема висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту та організація служби на постах спостереження, вбачається, що бойові завдання виконувались позивачем в першому ешелоні оборони на глибину до батальйону включно. Іншого відповідачем не доведено. Відповідно до листа ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 28.01.2024 року вих. № 21314 на адресу Начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » підтверджено, що НОМЕР_7 прикордонний загін перебував в оперативному підпорядкуванні ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та з 19.11.2022 року по 29.01.2024 року на виконання бойових розпоряджень Головнокомандувача брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних завдань) військовою частиною НОМЕР_8 ешелону оборони до батальйону включно по рубежу ЛУПАРЕВЕ-ХЕРСОН. Твердження відповідача про те, що характер виконуваних бойових завдань, що відображені в журналі бойових дій не пов`язаний з ураженням противника, що не дає підстав для визначення позивача таким, що приймав безпосередню участь у бойових діях не ґрунтується на нормативно-правових актах та суперечить відповідним положенням, визначених у п.3 Наказу № 36 та п. 2 Наказу № 726.

Щодо довідок виданих військовою частиною НОМЕР_3 , представник позивача вказує, що позивачем на підтвердження своєї безпосередньої участі у бойових діях надано до позову витяги з довідок, виданих військовою частиною НОМЕР_3 , в яких зокрема зазначено про його безпосередню участь у бойових діях або заходах з оборони. Відповідач обґрунтовує свої доводи тим, що позивач не відряджався до вказаної військової частини ( НОМЕР_3 ), відтак вона не може видавати відповідні довідки. Разом з тим, необхідно врахувати ким підписана вказана довідка начальником штаб - заступником командувача оперативного угруповання військ(ОУВ) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » полковником ОСОБА_4 та Начальником групи персоналу ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майором ОСОБА_5 . Тобто, вказана довідка видавалась не командиром військової частини НОМЕР_3 , а ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в оперативному підпорядкуванні якого знаходився НОМЕР_1 прикордонний загін державної прикордонної служби України. Відповідач не заперечив того факту, що НОМЕР_7 прикордонний загін перебував в оперативному підпорядкуванні ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак намагається маніпулювати інформацією, зокрема тим, що безпосередньо позивач не відряджався до відповідної військової частини. На підтвердження своїх доводів відповідачем надано суду копії додаткових пояснень в/ч НОМЕР_3 у справі № 420/34136/23 та у справі № 420/23592/23. Відповідач звертає увагу суду, що у вказаних поясненнях військова частина НОМЕР_3 зазначала, що не видавала будь-яких документів для призначення та виплати позивачу у тій справі додаткової винагороди. Разом з тим, відповідач не врахував, що згідно цих же пояснень, в/ч НОМЕР_3 пояснила що в/ч НОМЕР_3 не входить до затвердженого начальником Генерального штабу ЗСУ Переліку органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп, які включені до складу діючих угруповань військо Сил оборони держави, які мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах. В той же час, як зазначала представник в/ч НОМЕР_3 «Відповідно до Переліку органами військового управління, наділеними правом видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі відряджених до цих органів військовослужбовців у бойових діях бо заходах (з використанням для засвідчення підпису командувача угруповання гербової печатки військової частини НОМЕР_9 , що також визначено Переліком) були: в період з 19.11.22 по 05.02.23 Оперативне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; в період з 06.02.2023 по 29.01.2024 р. - Оперативне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Зазначене підтверджує факт того, що відповідні довідки про безпосередню участь формувались і видавались саме ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке є тимчасовим військовим угрупуванням, тобто не є окремою юридичною особою, та використовує печатку А2393-ІІ. На запит позивача, відповідачем було надано витяги з відповідних довідок, що стосувались саме позивача. Зазначене підтверджує той факт, що відповідач має відповідні довідки в оригіналі, вони зареєстровані у системі електронного документообігу (СЕД) з відповідними підписами посадових осіб, що підписували вказані довідки. Відтак, посилання відповідача про фіктивність вказаних довідок є маніпуляцією, з метою приховати свою бездіяльність. Наданий відповідачем наказ від 07.07.2024 року «Про результати службового розслідування» № 2036-АГ не може підтверджувати будь-які доводи відповідача щодо фіктивності чи дійсності вищеописаних довідок. Представник позивача вказує, що службовим розслідуванням встановлено факт надходження до НОМЕР_10 загону відповідних довідок в/ч НОМЕР_3 ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак на даних довідках немає резолюції керівника 79-го загону. Військовослужбовця-діловода притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише за факт того, що ним підготовлено витяг з відповідної довідки, яка надійшла до загону, в той час як на думку комісії загін не був власником зазначеної інформації. Витяг з ЄРДР не може підтверджувати чи спростовувати будь-яку інформацію, адже він лише підтверджує реєстрацію відповідного повідомлення загону у єдиному реєстрі досудових розслідувань та початок досудового розслідування, в якому на даний час нікому не пред`явлено підозри, обвинувального вироку судом не винесено.

Підготовче судове засідання, призначене на 01.10.2024 року, було перенесено на 23.10.2024 року у зв`язку з перебування судді у відпустці.

09.10.2024 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідачем, зокрема, зазначено, що наказом Міністерства з питань реінтеграції окупованих територій України не має жодного відношення до реалізації положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Згідно абзацу 27 частини 1 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-ХІІ, «район воєнних (бойових) дій» - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно до пункту 7 «Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року №36 (який діяв з 01.02.2023) та пункту 12 «Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726, райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

Також відповідач вказує, що за фактом фіктивного видання вказаних довідок військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України, наразі проводиться досудове розслідування. Беззаперечним, на думку відповідача, є факт наявності суперечності між вказаними «довідками» та наявними в матеріалах судової справи Витягами з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на які представник позивача також посилається, як на доказ в даній справі. Тобто фактично представник позивача намагаючись всебічно обґрунтувати свою позицію по справі, просить суд визнати належними доказами, що підтверджують право ОСОБА_1 на отримання збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди, посилаючи на два докази, які протирічать один одному, відносно одного з яких наразі проводиться досудове розслідування. Відповідач наполягає, що довідки з військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України не є доказами, оскільки факт безпосередньої участі у бойових діях (заходах) мас доводитись рапортами, журналом бойових дій, бойовими наказами.

В підготовче судове засідання, призначене на 23.10.2024 року, з`явилися представники позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Ухвалою від 23.10.2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 420/17544/24 до судового розгляду на 19.11.2024 року.

В судове засідання, призначене на 19.11.2024 року, з`явилися представники позивача та представник відповідача.

У вступному слові представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача у вступному слові заперечувала проти заявлених позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиву на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Суд в судовому засіданні з`ясував думку представників учасників справи щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 19.11.2024 року, клопотання представників учасників справи задовольнив та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 проходив службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), з 23.11.2022 року по 12.11.2023 року, що підтверджується довідкою НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина № НОМЕР_2 ).

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.12.2022 року № 394-ОС «Про особовий склад», підполковник ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, зарахований у списки особового складу та на всі види забезпечення з 12.12.2022 року.

В позовній заяві позивач зазначає, що в період з 13 грудня 2022 року по 27 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року брав участь у бойових діях, що підтверджується витягом з довідки військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року №1871, Витягом з довідки військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2023 року № 2/2229, Витягом з журналу бойових дій відділу служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2022 року №6/98-ДСК том 2, від 01.01.2023 року №6/98-ДСК, від 03.08.2023 року №6/98-ДСК том 2, Витягом з журналу бойових дій відділу служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.10.2023 №6/98-ДСК (Том 4). Проте, у вказані періоди відповідач нараховував та виплачував позивачу додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових завдань.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття наказів про нарахування та виплату йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року в сумі 100000,00 грн. щомісячно, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині 2 ст.9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу 1 ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та їх розміри визначені Постановою КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704.

Абзацом 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до п.4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з п.6 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до п.1 Постанови №168 (у редакції чинній з 18.10.2022) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно пункту 2-1 Постанови №168 (у редакції чинній з 18.10.2022) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання пункту 2-1 постанови № 168 Адміністрацією Держприкордонслужби видано наказ від 30.07.2022 року №392/0/81-22-АГ, уведений в дію з 01 серпня 2022 року.

З 01.12.2022 року був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168».

Абзацом 2 пункту 1 Наказу 628-АГ встановлено, що додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 наказу 628-АГ визначено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій: 1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження безпосереднього зіткнення з противником; 2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; 3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження); 4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником; 5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями; 7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Зазначений перелік бойових (спеціальних) завдань є вичерпним та застосовується до різних підрозділів органів охорони державного кордону окремо, оскільки кожен підрозділ виконує завдання в межах свого призначення.

Проте, основною умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником. Кожне вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником фіксується окремо в Журналі бойових дій.

Пунктом 3 наказу 628-АГ передбачено, що документами, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є: 1) бойовий наказ (бойове розпорядження); 2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційновахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них; 3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Зазначений перелік документів також є вичерпним.

Відповідно до пункту 7 наказу 628-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 цього наказу.

Відповідно до пункту 8 наказу 628-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 сформував висновок щодо питання застосування наказів Адміністрації Держприкордонслужби № 392 та № 628, у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою № 168.

Так, Верховним Судом зазначено, що у спірний період виключно накази Адміністрації Держприкордонслужби № 392 та № 628 (незважаючи на те, що вони не пройшли державну реєстрацію в Міністерстві юстиції у встановленому порядку) визначали механізм реалізації постанови № 168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану.

У постанові від 26 червня 2024 року у справі №200/216/23 Верховний Суд дещо розширив висновки щодо застосовності цих актів при визначенні порядку і умов виплати спірної додаткової винагороди.

Зокрема, у цій справі Верховний Суд зазначив, що належна реалізація приписів пункту 1 постанови № 168 спонукала Уряд до «делегування» відповідним відомствам і керівникам державних органів унормувати умови і підстави виплати «своїм» категорія військовослужбовців додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн.

Адміністрація Держприкордонслужби, з уваги на приписи пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» (у редакції, яка діяла протягом спірного періоду), а також пункту 2-1 постанови № 168 зіткнулася з обставинами, які вимагали ухвалити рішення, яке б витікало із завдань та повноважень цього органу та заразом відповідало меті встановлення на час дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу (згідно пункту 1 постанови №168).

Цим рішенням (у широкому розумінні) стали згадувані накази від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ, у яких виписані ті умови і порядок, які покликані були сприяти практичній реалізації приписів пункту 1 постанови №168, аби, з одного боку, ті військовослужбовці, які залучені до виконання бойових завдань/заходів, отримали додаткову винагороду, що теж є однією з умов бойової і мобілізаційної готовності Держприкордонслужби, а з іншого - забезпечити ефективне і цільове використання бюджетних коштів.

Тож з уваги на наведене Верховний Суд у справі №200/216/23 вважав, що регламентація умов і порядку виплати додаткової винагороди (про необхідність якої [регламентації] зазначено в пункті 2-1 постанови №168) з боку Адміністрації Держприкордонслужби шляхом видання наказів від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ, від 09 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ не може інтерпретуватися як спосіб позбавлення чи обмеження права військовослужбовців Держприкордонслужби на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн.

Таким чином, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою № 168, у період з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року підлягає наказ Адміністрації Держприкордонслужби № 628.

Постановою Кабінет Міністрів України від 20.01.2023 року № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», зокрема;

- у пункті 1 у першому реченні абзацу першого: після слів «перебуваючи безпосередньо в районах» доповнити словами «їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,»;

- пункт 2-1 викладено в такій редакції: « 2-1. Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.».

Відповідно до пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та з метою визначення порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року № 36 затверджений Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Порядок №36), який набув чинності 01.02.2023 року, а втратив чинність 05.09.2023 року.

Тобто, у період з 01.02.2023 року по 05.09.2023 року Порядок №36 діяв та розповсюджувався на спірні правовідносини.

Так, відповідно до п. 2 Порядку №36, на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури;

у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій;

із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) у розмірі, збільшеному до 50 000 гривень, у порядку, визначеному абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

3) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Згідно з визначення пункту 3 Порядку №36, до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Пунктом 4 Порядку №36 передбачено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Згідно пунктів 5-6 Порядку №36, облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах та виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктами 1, 2пункту 2 цих Порядку та умов, та підготовка проєктів наказів про виплату додаткової винагороди в органі Держприкордонслужби здійснюється штабами військових частин.

Начальники (командири) органів Держприкордонслужби, до яких відряджені (прикомандировані) військовослужбовці, щомісяця до 5 числа інформують органи Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовців про їх безпосередню участь у бойових діях за минулий місяць.

Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня, які видаються до 8 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 7 Порядку №36, райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

05.09.2023 року набув чинності наказ Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року № 726, яким затверджені Особливості виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (надалі Наказ №726).

Згідно пп. 1 п. 2 Наказу №726 (у редакції його прийняття, яка є чинною), на період воєнного стану додаткова винагорода виплачується: у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Пунктом 3 Наказу №726 визначено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, зазначеної в підпункті 1 пункту 2 цих Особливостей, належить виконання військовослужбовцями завдань:

1) безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора:

на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

з вогневого ураження виявлених повітряних цілей;

з ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту або польотів, пов`язаних з вогневим ураженням противника;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;

з усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони, за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

з контррозвідувального забезпечення, що здійснюється органами Держприкордонслужби, які виконують бойові (спеціальні) завдання в умовах безпосереднього зіткнення з противником, а також проведення оперативно-розшукових і контррозвідувальних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій в умовах безпосереднього зіткнення з противником;

2) з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника, з бойового чергування та інших завдань екіпажів кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів у районах здійснення заходів, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до п. 8 Наказу №726, документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, кількості днів участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 12 Наказу №726 визначено, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

Отже, умовами виплати на період воєнного стану військовослужбовцям, у т.ч. Держприкордонслужби, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, є:

безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії,

перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених цих заходів.

При цьому, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, що дає підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн., здійснюється на підставі відповідних документів, що передбачені вищенаведеними нормативно-правовими актами, тобто: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України, на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), з 23.11.2022 року по 12.11.2023 року.

Звертаючись до суду з позовом та під час судового розгляду, позивач наполягав на тому, що брав безпосередню участь в бойових діях у період з 13 грудня 2022 року по 27 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року.

Позивач не заперечує, що у вказані періоди відповідач нараховував і виплачував йому додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно, часу виконання бойових (спеціальних) завдань у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Дане питання не є спірним.

Отже, предметом спору у зазначеній справі є наявність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), відповідно п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 13 грудня 2022 року по 27 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року.

При цьому, суд наголошує, що постанова №168 визначає розмір додаткової винагороди не 100 000 грн., а до 100 000 грн., тобто встановлює 100 000 грн. як максимально можливий розмір суми додаткової винагороди, а не як гарантований за будь-яких обставин. При цьому, виплата цих сум здійснюється пропорційно участі в бойових діях, в порядку та на підставі документів зазначених судом вище.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС КАС від 21.06.2024 № 420/2231/23.

Щодо наявність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень за період з 13 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року, суд зазначає наступне.

Так, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.12.2022 року № 394-ОС «Про особовий склад», підполковник ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби з НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, зарахований у списки особового складу та на всі види забезпечення з 12.12.2022 року.

Згідно розрахункового ОСОБА_1 листа за січень 2023 року, останньому у січні 2023 року було виплачено додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. за 19 календарних днів у розмірі 42903,14 грн. ((70000,00/31) х 19 = 42903,14).

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 13 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року з розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, є безпідставними та задоволення не підлягають.

Стосовно наявності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень за період з 01 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу з довідки військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 №1871, де зазначено, що Підполковник ОСОБА_1 в періоди з 01.01.2023 - 27.01.2023, з 30.01.2023 - 27.04.2023, 30.04.202 та з 01.05.2023 - 31.05.2023 року брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконували бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Згідно зазначеної довідки, вона видана на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України від 05.03.2022 №323т, бойових розпоряджень оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 19.11.2022 №29дск, від 26.11.2022 №320 дск, від 14.01.2023 №1548 дск, від 22.02.2023 №2497 дск, від 18.03.2023 №3024т, від 30.03.2023 №3318т, журналу бойових дій від 01.01.2023 6/98дск, рапорту начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 12.05.2023 №1915).

Відповідно до витягу з довідки військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2023 № 2/2229, де зазначено, що Підполковник ОСОБА_1 в період з 01.05.2023 - 31.05.2023 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконували бойові (спеціальні) завдання, а саме під час виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони до батальйону включно в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Згідно зазначеної довідки, вона видана на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних сил України від 05.03.2022 №323т, бойових розпоряджень оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 19.11.2022 №29дск, від 26.11.2022 №320 дск, від 14.01.2023 №1548 дск, від 22.02.2023 №2497 дск, від 18.03.2023 №3024т, від 30.03.2023 №3318т, журналу бойових дій від 01.01.2023 6/98дск, рапорту начальника НОМЕР_1 прикордонного загону про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (вхідний від 07.06.2023 №2337).

В свою чергу, доказів перебування позивача у спірні періоди у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 , на підставі довідок якої позивач просить нарахувати йому збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду, матеріали справи не містять.

Більш того, відповідач категорично заперечує відрядження ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 чи перебування позивача у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 , на підтвердження чого надає довідку, яка видана начальником відділу кадрів НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) від 01.09.2024 року № 1540.

Суд зазначає, що у період з 01 січня 2023 року по 30.11.2023 року воєнні (бойові) дії в Херсонському районі Херсонській області велися лише на території Олешківської міської територіальної громади, островах Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, островах Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади, що вбачається з наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» за № 26 від 02.02.2023 року (із внесеними змінами на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України № 35 від 14.02.2023 року та № 67 від 17.03.2023 року), № 52 від 01.03.2023 року (із внесеними змінами на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 68 від 17.03.2023 року), № 89 від 01.04.2023 року, № 111 від 01.05.2023 року, № 147 від 01.06.2023 року, № 183 від 01.07.2023 року, № 210 від 01.08.2023 року, № 247 від 01.09.2023 року, № 273 від 01.10.2023 року, № 301 від 01.11.2023 року та № 341 від 01.12.2023 року.

Витягом з журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2022 року №6/98-ДСК том 2, від 01.01.2023 року №6/98-ДСК, від 03.08.2023 року №6/98-ДСК том 2 підтверджується, що:

- 11.03.2023 року - відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 10.03.2023 року №112-Р-ДСК, останній зі штатною зброєю, здійснював до забезпечення майном військовослужбовців спостережних постів «Уран», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 » - ділянка застосування лівий берег р. Дніпро;

- 16.04.2023 року - відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 15.04.2023 року №153-Р-ДСК, останній зі штатною зброєю, здійснював до забезпечення майном військовослужбовців спостережних постів 101, 102, 103 у районі Дачі острова Круглик - ділянка застосування лівий берег р. Дніпро, район Дачі острова Круглик, Херсонської області.

Отже, 11.03.2023 року та 16.04.2024 року позивач здійснював завдання на території окупованого лівого берега Херсонщини.

Так, у постанові від 05 серпня 2024 року у справі № 200/4100/23 Верховний Суд констатував, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин указаними документами.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку №36, до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій відноситься виконання бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Витяг з журналу бойових дій, інформації про те, що 11.03.2023 року позивач здійснював дозабезпечення майном військовослужбовців спостережних постів «Уран», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », «Сатурн» - ділянка застосування лівий берег р. Дніпро, в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, не містять.

Віповідно до розрахункового листа за серпень, позивачу була виплачена додаткова винагорода збільшена до 100 000 грн. за 1 календарний день в квітні 2023 року у розмірі 2333,33 грн., на підставі наказу №401-ОС від 17.07.2023 року, тобто за 16.04.2023 року, коли позивач здійснював дозабезпечення майном військовослужбовців спостережних постів 101, 102, 103 у районі Дачі острова Круглик - ділянка застосування лівий берег р. Дніпро, район Дачі острова Круглик, Херсонської області.

Також, витягом з журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2022 року №6/98-ДСК том 2, від 01.01.2023 року №6/98-ДСК, від 03.08.2023 року №6/98-ДСК том 2 підтверджується, що:

- в періоди з 13.12.2022 року по 27.01.2023 року, з 30.01.2023 по 16.02.2023 року, з 17.02.2023 року по 10.03.2023 року, з 12.03.2023 року по 15.04.2023 року, з 14.04.2023 року по 05.06.2023 року, з 06.06.2023 року по 10.07.2023 року, з 14.07.2023 року по 15.07.2023 року, з 16.07.2023 року по 31.07.2023 року, з 19.08.2023 року по 01.09.2023 року - відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 27.11.2022 року №36-Р-ДСК, останній зі штатною зброєю, реагував на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань. Висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на постах спостереження - ділянка застосування смт.Білозерка, Херсонської області.

Суд акцентує увагу, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків в н.п. Білозерка Херсонської області під час дії воєнного стану не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Щодо доводів позивача про те, що у період, який охоплюється позовними вимогами, територія Білозерської селищної громади є районом ведення бойових дій відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», суд зазначає наступне.

Відповідно до визначення, наведеного у ст. 1 Закону України «Про оборону України», район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Згідно положень пункту 8 наказу 628-АГ, який підлягав застосуванню з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року, склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 7 «Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року №36 (який діяв з 01.02.2023) та пункту 12 «Особливостей виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726, райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

Таким чином, згідно вищенаведених наказів Головнокомандувача Збройних Сил України в період з 01.01.2023 року до 10.11.2023 року до районів ведення воєнних (бойових) дій не входить територія Білозерської селищної громади, окрім островів Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий.

Доказів на підтвердження факту несення позивачем служби в періоди з 13.12.2022 року по 27.01.2023 року, з 30.01.2023 по 16.02.2023 року, з 17.02.2023 року по 10.03.2023 року, з 12.03.2023 року по 15.04.2023 року, з 14.04.2023 року по 05.06.2023 року, з 06.06.2023 року по 10.07.2023 року, з 14.07.2023 року по 15.07.2023 року, з 16.07.2023 року по 31.07.2023 року, з 19.08.2023 року по 01.09.2023 року в районах активних бойових дій, а саме: на території Олешківської міської територіальної громади, островах Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, островах Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади, судом не здобуто.

Вище наведене, спростовує відомості витягу з довідки військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року №1871 та довідки військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2023 року № 2/2229, оскільки позивач не міг одночасно нести служби в АДРЕСА_1 та районах ведення воєнних (бойових) дій, визначених вищенаведеними наказами Головнокомандувача Збройних Сил України.

Суд зазначає, що доказів перебування позивача у відрядженні або підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 матеріали справи не містять, а отже в даному випадку витяг з довідки А2393 від №1871 від 16.05.2023 року та довідки №2/2229 від 12.06.2023 року не є належними та достатніми доказами, що підтверджували б безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, оскільки у спірний період позивач проходив службу у НОМЕР_1 Прикордонному загоні Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ).

Слушними також є і доводи відповідача, що надані позивачем витяги, на підставі яких позивач вважає, що набув право на отримання збільшеної грошової винагороди не містять ані підпису, ані печатки.

Додатково, суд враховує, що 25 липня 2024 року в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000102 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.425 КК України, що виразилось у тому, що військові службові особи військової частини НОМЕР_2 , недбало поставились до військової служби в умовах воєнного стану, безпідставно нарахувавши та виплативши підлеглим військовослужбовцям додаткову грошову винагороду, передбачену постановою № 168 на підставі фіктивних довідок військової частини НОМЕР_3 , що спричинило тяжкі наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди.

Також, суд зазначає, що витягом з журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.10.2023 року №6/98-ДСК том 4, стосовно підполковника ОСОБА_1 , підтверджується, що з 02.10.2023 року по 10.11.2023 року ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикз. ДПСУ у складі ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виконує бойові завдання на першому рубежі оборони вкл. Білозерка викл. Херсон, на блок-посту «Тома» (перехрестя доріг Білозерка-Надеждівка-Томина Балка), спостережному посту 20 (Пд. Сх. околиця с. Благовіщенське), спостережні пости 19, 18, 17, 16 (правий берег р. Кошева), спостережному посту 15 (Пд. Сх. околиця н.п. Комишани), спостережному посту 14 (Пд. околиця н.п. Зимівник). Склад сил противника в смузі відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вкл. Білозерка - викл. Херсон відсутній. На виконання БР начальника 79 прикз. № 39-Р-ДСК від 04.12.2022 р. виконує бойові завдання шляхом здійснення контрдиверсійних заходів, перевірки за відомчими базами ДПСУ осіб, т/з, які прямують через блок-пост на БП «Тома» (перехрестя доріг Білозерка-Надеждівка-Томина Балка). На виконання БР начальника 79 прикз. № 36-Р-ДСК від 27.11.2022 р. виконує бойові завдання шляхом реагування на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань, висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організація служби на СП20 (Пд. Сх. околиця н.п. Благовіщенське), СП15 (Пд. Сх. околиця н.п. Комишани), СПИ (Пд. околиця н.п. Зимівник). На виконання БР начальника 79 прикз. № 63-Р-ДСК від 16.02.2023 р. виконує бойові завдання шляхом недопущення діяльності ДРГ противника, розгортання цілодобової комплексної системи спостереження, взяття під вогневий контроль шляхів переміщення противника та завчасного виявлення ознак підготовки до наступальних дій противника на СП 16, 17, 18, НОМЕР_11 (правий берег р. Кошева).

Згідно вищенаведених наказів Головнокомандувача Збройних Сил України про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій від 02.02.2023 № 26, від 14.02.2023 № 35, від 01.03.2023 № 52, від 01.04.2023 № 89, від 01.05.2023 № 111, від 01.06.2023 № 147, від 01.07.2023 № 183, від 01.08.2023 № 210, від 01.09.2023 № 247, від 01.10.2023 № 273, від 01.11.2023 № 301, від 01.12.2023 № 341, до районів ведення воєнних (бойових) дій не входить частина Херсонської області та безпосередньо міста Херсон, які знаходяться на Правому березі річки Дніпро, де постійно дислокуються всі підрозділи НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ).

Інформації про те, що в період з 02.10.2023 року по 10.11.2023 року позивач виконував бойові завдання на території Олешківської міської територіальної громади, островах Забіч, Великий, ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на території Білозерської селищної територіальної громади, островах Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади, витяг з журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.10.2023 року №6/98-ДСК том 4 не містить.

Суд вважає, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків у складі НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) без доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у районах проведення воєнних (бойових) дій, не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, яка передбачена постановою КМУ № 168 у період з 01 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄРДПОУ: НОМЕР_12 ) про визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина № НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 13 грудня 2022 року по 27 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Херсонської області; зобов`язання НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина № НОМЕР_2 ) України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 13 грудня 2022 року по 27 січня 2023 року, 30 січня 2023 року по 31 травня 2023 року, 06 червня 2023 року по 10 липня 2023 року, 14 липня 2023 року по 31 липня 2023 року, 19 серпня 2023 року по 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року з розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 14.02.2025 року.

Суддя Г. В. Лебедєва