Справа № 520/25304/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Біленський О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 р. Справа № 520/25304/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/25304/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач 2), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту «Оргпищепром» та не зарахування до пільгового стажу періодів роботи: з 01.09.1980 по 19.07.1983 навчання в ГПТУ №11 м. Баку, з 29.07.1983 по 16.04.1984 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 29.04.1984 по 04.05.1986 строкову службу в армії, з 02.06.1986 по 01.07.1986 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту «Оргпищепром», з 01.03.1990 по 25.05.1990 газоелектрозварником 5 розряду в Виробничому кооперативі «Каскад», з 11.06.1990 по 15.05.1991 електрозварником 5 розряду в Харківському жировому комбінаті, з 20.05.1991 по 31.12.1995 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні «Електроважмаш», з 07.04.1998 по 06.08.1999 електрогазозварником 5 розряду в АТ «Харківський тракторний завод», з 01.11.2012 по 17.07.2014 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні «Електроважмаш», з 08.09.2017 по 25.07.2023 електрозварником 5 розряду в TOB «ТММ Енергозбут», з 27.07.2023 по 31.03.2024 електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах в ДП «Завод імені В.О. Малышева»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області від 14.05.2024 №50 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту «Оргпищепром»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2: з 01.09.1980 по 19.07.1983 період навчання в ГПТУ №11 м. Баку, з 29.07.1983 по 16.04.1984 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 29.04.1984 по 04.05.1986 строкова служба, з 02.06.1986 по 01.07.1986, електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту «Азсантехмонтаж», з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту «Оргпищепром», з 01.03.1990 по 25.05.1990 газоелектрозварником 5 розряду в Виробничому кооперативі «Каскад», з 11.06.1990 по 15.05.1991 електрозварником 5 розряду в Харківському жировому комбінаті, з 20.05.1991 по 31.12.1995 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні «Електроважмаш», з 07.04.1998 по 06.08.1999 електрогазозварником 5 розряду в АТ «Харківський тракторний завод», з 01.11.2012 по 17.07.2014 електрогазозварником 6 розряду в Виробничому об`єднанні «Електроважмаш», з 08.09.2017 по 25.07.2023 електрозварником 5 розряду в TOB «ТММ Енергозбут», з 27.07.2023 по 31.03.2024 електрозварником на автоматичних та напіватоматичних машинах в ДП «Завод імені В.О. Малишева»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, зарахувавши до страхового стажу періодів роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990 та до пільгового стажу періодів роботи з 01.09.1980 по 19.07.1987, з 29.07.1983 по 16.04.1984, з 29.04.1984 по 04.05.1986, з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, з 01.03.1990 по 25.05.1990, з 11.06.1990 по 15.05.1991, з 20.05.1991 по 31.12.1995, з 07.04.1998 по 06.08.199, з 01.11.2012 по 17.07.2014, з 08.09.2017 по 25.07.2023, з 27.07.2023 по 31.03.2024 та призначити пенсію з 07.05.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не згоден з рішенням Головного Управління пенсійного фонду Дніпропетровської області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №50 від 14.05.2024 та вважає, що вказана в трудовій книжці позивача професія, яка включена до Списку №2, дає право на пенсію на пільгових умовах. Всі записи та відмітки у трудовій книжці позивача виконано у чіткій послідовності хронології подій та їх логічній відповідності, із завірянням підписами відповідальних осіб та печатками роботодавців. Записи в трудовій книжці ніким не оспорювались та в судовому порядку недійсними не визнавались. Вважає, що відповідно до записів в трудовій книжці він має достатній страховий стаж та достатній пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме 30 років 2 місяці 27 днів страхового стажу роботи, з яких 26 років 6 місяців 23 дні пільгового стажу. Тому, позивач вважає, що таке рішення прийнято всупереч норм пенсійного законодавства та порушує конституційні права та охоронювані законом інтереси на пенсійне забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.05.2024 №50 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1980 по 19.07.1983, періоду проходження строкової служби в армії з 29.04.1984 по 04.05.1986, періодів роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984, з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, з 01.03.1990 по 25.05.1990, з 07.04.1998 по 06.08.1999, з 27.07.2023 по 31.03.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період навчання з 01.09.1980 по 19.07.1983, період строкової служби з 29.04.1984 по 04.05.1986, періоди роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984, з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, з 01.03.1990 по 25.05.1990, з 11.06.1990 по 15.05.1991, з 20.05.1991 по 31.12.1995, з 07.04.1998 по 06.08.1999, з 01.11.2012 по 17.07.2014, з 08.09.2017 по 25.07.2023, з 27.07.2023 по 31.03.2024, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі № 520/25304/24 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або її правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органів Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 07.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV.

Вказана заява про призначення пенсії та додані до неї документи за принципом розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 14.05.2024 №50, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та загального стажу.

Пенсійним органом встановлено, що пенсійний вік, визначений п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2) становить 55 років. Вік заявника - 59 років.

Необхідний страховий стаж, визначений п. 2 ч. ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності трудового стажу, зокрема у чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, виконаного абзацом першим частини першої статті 26 Закону на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, а саме коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, що встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Форма довідки затверджена додатком №5 до вказаного Порядку.

Страховий стаж особи становить - 26 років 7 місяців 2 дні; пільговий стаж за Списком №2 - 2 роки 2 місяці (відповідно довідці №62.1155 від 17.03.2020).

У рішення зазначено, що за результатом розгляду наданих документів до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи відповідно записам трудової книжки НОМЕР_1 :

- з 02.06.1986 по 01.07.1986 роки, оскільки між датою звільнення та датою наказу на звільнення розбіжність (наказ від 01.02.1986);

- з 07.07.1986 по 02.01.1990 роки, оскільки печатка підприємства якою завірено запис про звільнення не ідентифікується (не читається), таким чином неможливо визначити де працював та звідки був звільнений.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

- відповідно пільговій довідці №44 від 07.04.2020, оскільки зазначена посада "електрогазозварник" не відповідає зазначеній посаді у трудовій книжці "електрозварник". Також не надавався штатний розпис (уточнююча інформація), відповідно якого на підприємстві відсутня посада "начальника відділу кадрів", а його обов`язки покладено на головного бухгалтера;

- відповідно пільговій довідці №250/15а від 24.02.2020, оскільки відсутня Довіреність на право підпису та видачі пільгових довідок, директору по роботі з персоналу та соціальним питанням - В.В. Рубцов;

- відповідно пільговій №47 від 18.04.2024, оскільки довідка про пільговий характер роботи - не відповідає вимогам додатку №5 до Постанови №920 від 05.07.2006, довідка завірена одним підписом, першим заступником генерального директора. Штатний розпис, довіреність на право підпису та видачі довідок - додатково не надавалися.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.05.2024 №50 протиправним та таким, що порушує чинне законодавство України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у спірні періоди позивач працював на посадах, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджено належними доказами.

Крім того, у спірних правовідносинах по справі пенсійним органом не було надано належних доказів на підтвердження вчинення ним дій, направлених на перевірку відповідних обставин, які виникли між сторонами у даній справі.

З метою належного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983, до пільгового стажу період навчання з 01.09.1980 по 19.07.1983, період строкової служби з 29.04.1984 по 04.05.1986, періоди роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984, з 02.06.1986 по 01.07.1986, з 07.07.1986 по 02.01.1990, з 01.03.1990 по 25.05.1990, з 11.06.1990 по 15.05.1991, з 20.05.1991 по 31.12.1995, з 07.04.1998 по 06.08.1999, з 01.11.2012 по 17.07.2014, з 08.09.2017 по 25.07.2023, з 27.07.2023 по 31.03.2024, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2024 про призначення пенсії та прийняти рішення по суті заяви з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даній справі.

Відмовляючи в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію з 07.05.2024 є передчастними, оскільки пенсійним органом наразі ще не здійснено зарахування позивачу до страхового та пільгового стажу всіх спірних періодів його роботи.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Частиною 1 ст. 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відтак право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, мають жінки після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Щодо неврахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983, з 02.06.1986 по 01.07.1986 роки, оскільки між датою звільнення та датою наказу на звільнення розбіжність (наказ від 01.02.1986) та з 07.07.1986 по 02.01.1990 роки, оскільки печатка підприємства якою завірено запис про звільнення не ідентифікується (не читається), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також, згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №588/647/17.

Судова колегія звертає увагу на тому, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому їх не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірних періодів роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Згідно запису №7 трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач 02.06.1986 прийнятий в Бакинське монтажне Управління тресту "Азсантехмонтаж" на посаду газозварником 4 розряду, згідно наказу №44 л/с від 02.06.1986.

Згідно запису №8 позивач 01.07.1986 звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП, згідно наказу №52 л/с від 01.02.1986.

07.07.1986 позивач прийнятий на Бакинську територіальну дільницю газоелектрозварником 4 розряду Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного управління тресту "Оргпищепром", згідно наказу №ОК-42 від 10.07.1986.

02.01.1990 позивач звільнений на підставі ст. 32 КЗпП, згідно наказу №ОК-77 від 28.12.1989.

Вказані вище записи не зарахованих періодів роботи позивача засвідчені печатками підприємств та підписами уповноважених осіб.

Колегія суддів зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У спірному випадку відповідач не зарахував спірні періоди роботи позивача без обґрунтованих підстав, пославшись лише на формальні неточності у записах.

Відтак, на думку суду, дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983 з 02.06.1986 по 01.07.1986 та з 07.07.1986 по 02.01.1990 лише через їх формальні неточності (недоліки) є протиправними.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 02.06.1986 по 01.07.1986 електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту "Азсантехмонтаж", з 07.07.1986 по 02.01.1990 газоелектрозварником 4 розряду в Бакинської територіальної дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту "Оргпищепром", є обґрунтованими.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 11.06.1990 по 15.05.1991 на ПРАТ "Харківський жировий комбінат" відповідно до довідки №44 від 07.04.2020, оскільки зазначена посада "електрогазозварник" не відповідає зазначеній посаді у трудовій книжці "електрозварник" та не надавався штатний розпис (уточнююча інформація), відповідно якого на підприємстві відсутня посада "начальника відділу кадрів", а його обов`язки покладено на головного бухгалтера, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно запису трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983, позивач 11.06.1990 прийнятий на Харківський жиркомбінат на парокоптильну ділянку електрозварником 5 розряду, згідно наказу №78-к від 11.06.1990; 15.05.1991 звільнений на підставі ст. 36 КЗпП, згідно наказу №61-к від 15.05.1991.

Вищезазначені записи трудової книжки засвідчені печатками підприємства та підписами уповноважених осіб, містять посилання на відповідні накази.

На підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивачем до пенсійного органу надана довідка №44 від 07.04.2020, видана АТ закритого типу "Харківський жировий комбінат", який є правонаступником ПРАТ "Харківський жировий комбінат", про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на ПРАТ "Харківський жировий комбінат" з 11.06.1990 (наказ №78-к від 11.06.1990) по 15.05.1991 (наказ №61-к від 15.05.1991); 15.05.1991 звільнений на підставі ст. 36 КЗпП, згідно наказу №61к від 15.05.1991 за професією електрогазозварник, що передбачена Списком №2.

Також, те, що ОСОБА_1 дійсно працював на ПРАТ "Харківський жировий комбінат" з 11.06.1990 (наказ №78-к від 11.06.1990) по 15.05.1991 (наказ №61-к від 15.05.1991) свідчить довідка №42 від 07.04.2020, видана АТ закритого типу "Харківський жировий комбінат".

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

У вказаний спірний період роботи позивача чинним був Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, де в розділі XXXII Загальні професії наявна професія як газозварника, так і елетрозварника.

Верховний Суд у постанові від 20.05.2021 по справі №365/178/17 зауважив, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №535/103/17.

Як вбачається із записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 12.12.1983, позивач у період з 11.06.1990 по 15.05.1991 працював електрозварником 5 розряду в Харківському жировому комбінаті, яку віднесені до Списку №2, що також підтверджується довідками підприємства.

Не надання ж штатного розпису як уточнюючої інформації, відповідно якого на підприємстві відсутня посада "начальника відділу кадрів", а його обов`язки покладено на головного бухгалтера, не є підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу.

Враховуючи викладене, відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 11.06.1990 по 15.05.1991 електрозварником 5 розряду в Харківському жировому комбінаті.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 20.05.1991 по 31.12.1995 та з 01.11.2012 по 17.07.2014 на ДП завод "Електроважмаш" відповідно пільгової довідки №250/15а від 24.02.2020, оскільки відсутня Довіреність на право підпису та видачі пільгових довідок, директору по роботі з персоналу та соціальним питанням - В.В. Рубцов, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно запису №16 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983, позивач 20.05.1991 прийнятий в цех безрельсового транспорту електрогазозварником 6 розряду на Виробниче об`єднання Харківський завод "Електроважмаш", згідно наказу №384 від 16.05.1991; 31.12.1996 - звільнений за ст. 36 КЗпП, згідно наказу №37 від 29.01.1996 (запис №17).

Згідно запису №30 01.11.2012 прийнятий на Харківське ДП "Електроважмаш" у цех сталевого литва і термообробки електрогазозварником, зайнятий різанням та ручним зварюванням 6 розрядку, згідно наказу №815 від 01.11.2012; 17.07.2014 звільнений за ст. 36 КЗпП, згідно наказу №230 від 17.07.2014 (запис №31).

На підтвердження роботи у вказаний період позивачем надана довідка №250/15а від 24.02.2020, видана ДП завод "Електроважмаш", що містить інформацію про професію, умови праці, виконувану роботу, тобто відповідає додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Разом із тим, відповідач відмовив у зарахування вказаного періоду роботи через відсутність довіреності на право підпису та видачі пільгових довідок директору по роботі з персоналом та соціальним питанням - В.В. Рубцовим.

Згідно статей 62, 64, 65 Господарського кодексу України, підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Для керівництва господарською діяльністю підприємства призначається (обирається) виконавчий орган підприємства. Керівник підприємства, головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради, голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства. Повноваження посадових осіб визначаються посадовими інструкціями та наказами керівника по підприємству.

Суд зазначає, що записи в трудовій книжці за вказаний період також засвідчені В.В. Рубцовим як заступником директора.

Крім того, частиною 3 ст. 44 Закону №1058-IV встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, пенсійний орган наділений правом під час розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та у разі потреби, зокрема, на звернення до відповідних органів за інформацією, що необхідна для розгляду заяви про підтвердження стажу роботи.

Проте, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не скористалось правом звернення до компетентних органів за інформацією, яка потрібна для врахування уточнюючої довідки.

Враховуючи викладене, відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 20.05.1991 по 31.12.1995 електрогазозварником на Виробничому об`єднанні Харківський завод "Електроважмаш" та з 01.11.2012 по 17.07.2014 електрогазозварником на ДП завод "Електроважмаш".

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 08.09.2017 по 24.07.2023 на ТОВ "ТіПіБіеС Продакшн" відповідно пільговій довідці №47 від 18.04.2024, оскільки довідка про пільговий характер роботи - не відповідає вимогам додатку №5 до Постанови №920 від 05.07.2006, довідка завірена одним підписом, першим заступником генерального директора. Штатний розпис, довіреність на право підпису та видачі довідок - додатково не надавалися.

Згідно запису №35 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983, позивач 08.09.2017 прийнятий на роботу у ТОВ "ТММ-Енергобуд Менджмент" електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах 5 розрядку, згідно наказу №811 к/тр від 08.09.2017; 25.07.2023 звільнений на підставі ст. 38 КЗпП згідно наказу №221 к/тр від 24.07.2023 (запис №38).

До пенсійного органу позивачем надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №47 від 18.04.2024, видана ТОВ "ТіПіБіеС Продакшн", яка містить всю необхідну інформацію для підтвердження трудового стажу позивача за вищевказаний період для призначення пенсії. Однак, довідка засвідчена лише підписом першого заступника генерального директора, в той час як згідно форми додатку №5, вказана довідка засвідчується підписом, окрім керівника, підписами начальника відділу кадрів та головного бухгалтера.

Разом із тим, згідно п. 20 Порядку №637, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників згідно додатку №5 вимагаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Як вбачається із трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 12.12.1983 міститься запис №36 від 08.09.2017, засвідчений печаткою ТОВ "ТММ-Енергобуд Менеджмент" наступного змісту: "Підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №2 розділ ХХХІІІ.".

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємства за спірний період з 08.09.2017 по 24.07.2023 в даному випадку не вимагається, оскільки трудова книжка позивача містить відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Отже, відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 08.09.2017 по 24.07.2023 електрогазозварником 5 розряду у ТОВ "ТММ-Енергобуд Менджмент".

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії від 14.05.2024 №50 діяло не на підставах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 зараховано до пільгового стажу лише період його роботи електрогазозварником з 03.11.2009 по 03.01.2012 на підставі даних, що містяться в довідці №62.1155 від 17.03.2020 КП "Харківські теплові мережі" - 2 роки 2 місяці.

Разом із тим, згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 12.12.1983, ОСОБА_1 з 29.07.1983 по 16.04.1984 працював електрогазозварником 4 розряду в Бакинському Монтажному Управлінні тресту "Азсантехмонтаж" (записи №3, №4); з 07.07.1986 по 02.01.1990 - газоелектрозварником 4 розряду на Бакинській територіальній дільниці Закавказького спеціалізованого монтажно-наладочного тресту "Оргпищепром"; з 01.03.1990 по 25.05.1990 - газоелектрозварником 5 розряду в Виробничому кооперативі "Каскад"; з 07.04.1998 по 06.08.1999 - електрогазозварником 5 розряду в АТ "Харківський тракторний завод" (запис №18); з 27.07.2023 по 29.05.2024 - електрозварником на автоматичних та напіватоматичних машинах в ДП "Завод імені В.О. Малишева" (записи №39, №40).

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не враховувало вищевказані періоди, оскільки "за інші періоди роботи уточнюючі довідки не надані".

Проте, у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 14.05.2024 №50 відповідачем не наведено підстав не зарахування до пільгового стажу позивача вказаних періодів роботи.

Колегія суддів наголошує, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є досягнення встановлено законодавством відповідного віку, належність професії, посади до пільгової, передбаченої Списком №2, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу наведених нормативно-правових актів вбачається, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17, від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17, від 10.12.2020 у справі №372/403/17.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці, як основного документа, що підтверджує трудовий стаж. Лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці відповідач вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового та пільгового стажу.

Колегія суддів зазначає, що професії газоелектрозварника, електрогазозварника віднесені до Списків №2, які діяли на час періодів роботи позивача, всі записи у трудовій книжці здійснені належним чином, виправлень чи неточностей не містять та підтверджують право позивача на пенсію на пільгових умовах.

Судова колегія наголошує, що не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах, зарахування роботи до пільгового стажу, неналежне оформлення / не оформлення документів для призначення працівникам пенсії за віком на пільгових умовах власником підприємства або уповноваженим ним органом.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів реалізації повноважень передбачених ч. 3 ст. 44, ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 щодо підтвердження або спростування інформації наведеної у документах, які були надані позивачем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984, з 07.07.1986 по 02.01.1990, з 01.03.1990 по 25.05.1990, з 07.04.1998 по 06.08.1999, з 27.07.2023 по 29.05.2024 є протиправною, а отже вимоги про зобов`язання зарахувати вказані періоди роботи до пільгового стажу, що дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 підлягають задоволенню.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду навчання в ГПТУ №11 м. Баку з 01.09.1980 по 19.07.1983; періоду проходження строкової служби з 29.04.1984 по 04.05.1986, суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12.12.1983, ОСОБА_1 навчався в ГПТУ №11 м. Баку за професією електрогазозварник з 01.08.1980 по 19.07.1983 (записи №1, №2), що також підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 19.07.1983.

Після закінчення навчання з 29.07.1983 по 15.04.1984 працював електрогазозварником в Бакинському Монтажному Управлінні тресту "Азсантехмонтаж" (записи №3, №4).

З 29.04.1984 по 04.05.1986 проходив службу в рядах Радянської армії (записи №5, №6).

Відповідачем не зарахувано позивачу періодів навчання та проходження строкової служби до пільгового стажу у зв`язку з тим, що оскільки період роботи з 29.07.1983 по 16.04.1984 в Бакинському Монтажному Управлінні треста "Азсантехмонтаж" не зараховано до пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування періоду навчання до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та оскільки період роботи з 29.07.1983 по 15.04.1984, що передує призову на строкову військову службу, не зараховано до пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування періоду проходження строкової військової служби з 29.04.1984 по 04.05.1986 до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З цього приводу колегія зазначає наступне.

Згідно з пунктом "д" ч. 3 ст. 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІ1 "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівника, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і в абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 №1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Не є спірним, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не перевищує більш ніж три місяці (становить лише 10 днів), відтак період навчання позивача має бути зарахований до пільгового стажу.

Умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, є, зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи обіймання посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з абзацу 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я та віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII абзац 2 ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII).

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією чи займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону №1788-XIIабо на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом №1058-IV.

Відповідно до абзацу 2 п. 1 ст. 8 Закону Закон №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час проходження строкової військової служби, який зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Матеріалами справи встановлено, що на момент призову на строкову військову службу позивач займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а отже, військова служба позивача у період з 29.04.1984 по 04.05.1986 має бути врахована до пільгового стажу.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи з урахуванням встановлених та доведених фактів із наведенням належних висновків та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 по справі № 520/25304/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий