Справа № 380/2792/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2792/25
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

14 лютого 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар Н.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) заяву представника ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2025 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить суд:

- зупинити дію рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про взяття ОСОБА_2 на військовий облік та направлення до військової частини НОМЕР_1 до ухвалення рішення у справі.

- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовій частині НОМЕР_1 та іншим уповноваженим органам вчиняти будь-які дії щодо моєї мобілізації, переведення чи залучення до виконання військових обов`язків до завершення розгляду справи.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову представник заявника зазначає, що до Львівського окружного адміністративного суду було подано заяву за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними та скасування рішень щодо взяття на військовий облік, направлення до військової частини та зняття з військового обліку. Підставою для подання позову є незаконність дій відповідача, який без належного медичного огляду та без урахування стану здоров`я визнав його придатним до військової служби та направив до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи може вжити заходів забезпечення позову з метою запобігання завданню шкоди правам, свободам та інтересам особи до ухвалення рішення у справі. Згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України, такими заходами можуть бути, зокрема, зупинення дії індивідуального акту або заборона вчиняти певні дії. Оскільки під час судового розгляду ОСОБА_2 перебуває у військовій частині та під загрозою подальшої мобілізації, без вжиття заходів забезпечення позову рішення суду може виявитися неефективним, оскільки його можуть залучити до виконання військових обов`язків, що вплине на здоров`я та зробить неможливим поновлення його прав у майбутньому. Його переміщення чи переведення в іншу частину ускладнить реалізацію судового захисту. Фактичне проходження військової служби створить труднощі для виконання судового рішення про зняття з військового обліку.

Відповідно до положень ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною 1 ст. 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При цьому ч. 2 ст. 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої заявником заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

З урахуванням викладеного, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значних зусиль для відновлення прав позивача.

У заяві про забезпечення позову представник позивача просить: вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про взяття ОСОБА_2 на військовий облік та направлення до військової частини НОМЕР_1 до ухвалення рішення у справі та заборони ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовій частині НОМЕР_1 та іншим уповноваженим органам вчиняти будь-які дії щодо моєї мобілізації, переведення чи залучення до виконання військових обов`язків до завершення розгляду справи.

Суд звертає увагу, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Потрібно зауважити, що на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність ознак протиправності рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про взяття ОСОБА_2 на військовий облік та направлення до військової частини НОМЕР_1 , оскільки таке встановлення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на цій стадії судового процесу.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2023 у справі № 640/15534/22 вказав, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, фактичні обставини справи, в тому числі питання щодо правомірності/неправомірності рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про взяття ОСОБА_2 на військовий облік та направлення до військової частини НОМЕР_1 , на які посилається позивач, підлягають встановленню і доведенню на підставі зібраних у справі доказів та аналізу норм права, що регулюють спірні правовідносини, під час вирішення справи по суті.

Відповідно до викладеного Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі №800/521/17 висновку, позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Заявником не подано доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних в заяві заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи унеможливлення в подальшому виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем (заявником) і відповідачем. Під предметом спору розуміється певна матеріально-правова вимога позивача (заявника) до відповідача, стосовно якої позивач (заявник) просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач (заявник) обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову, з яким заявник звернувся до суду, є рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про взяття ОСОБА_2 на військовий облік та направлення до військової частини НОМЕР_1 .

Тобто позивач фактично оскаржує незаконність призову на військову службу.

В якості способу захисту порушеного права у позовній заяві вказано про похідну вимогу: Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 зняти позивача з військового обліку відповідно до ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

При цьому, в заяві про забезпечення позову позивач просить вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовій частині НОМЕР_1 та іншим уповноваженим органам вчиняти будь-які дії щодо моєї мобілізації, переведення чи залучення до виконання військових обов`язків до завершення розгляду справи.

Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.

При цьому припинення юридичної сили індивідуального акта, у тому числі рішень, відбувається автоматично у разі задоволення позову після набрання законної сили рішенням суду.

Тобто, вчинення дій щодо можливого переведення чи залучення до виконання військових обов`язків не вплине на можливість захисту прав позивача шляхом скасування зазначеного спірного рішення. Таким чином, заборона щодо мобілізації, переведення чи залучення до виконання військових обов`язків ніяким чином не може додатково гарантувати, що судове рішення про скасування рішення про призов на військову службу за мобілізацією, у разі задоволення позову, буде виконано, оскільки, як зазначалось, припинення юридичної сили рішень, наказів відбувається автоматично та не потребує додаткових дій.

Спосіб забезпечення позову, про який просить позивач, не є нерозривно пов`язаним з підставами та предметом адміністративного позову, оскільки ніяк не вплине на можливість припинення юридичної сили індивідуальними актами у разі набрання законної сили рішенням суду, якщо позов буде задоволено.

З огляду на предмет спору, викладене свідчить про непропорційність та неспівмірність заходів забезпечення позову, про які просить заявник, а отже й про відсутність підстав для їх застосування.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений і триває, у точу числі, на момент розгляду даної заяви.

Суд звертає увагу, що ч. 3 ст. 151 КАС України доповнено п. 10 згідно із Законом України Про внесення зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці №2359-IX від 08.07.2022, відповідно до якого не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Таким чином, процесуальний закон містить пряму заборону вживати заходи забезпечення позову, шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обраний заявником вид забезпечення позову, за своїм змістом є зупиненням наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, що відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, який є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, та не допускається відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 151 КАС України, тому у задоволенні заяви потрібно відмовити повністю.

Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 77, 150, 151, 153-155, 243, 248, 256, 295 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні заяви представника заявника Стегніцького А.М. від 12.02.2025 про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кухар Н.А.