Справа № 500/7671/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7671/24

14 лютого 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі, відповідач - 2), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №64 від 28 серпня 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 до страхового стажу періоди роботи зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , а саме: період роботи з 30 липня 1983 року по 15 березня 1986 року, з 15 березня 1986 року по 18 січня 1996 року, періоди отримання допомоги по безробіттю з 04 квітня 2002 року по 29 березня 2003 року, з 30 січня 2006 року по 12 квітня 2006 року, з 05 грудня 2006 року по 07 травня 2006 року; з 21 листопада 2008 року по 15 листопада 2009 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 серпня 2024 року про призначення пенсії за віком.

Позов обґрунтований тим, що позивач не погоджується з рішенням відповідача-2 про відмову у призначенні пенсії за віком. Вважає, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив своє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просить врахувати, що трудова книжка позивач містить записи про спірні періоди роботи. Вважає, що працівник не несе відповідальності за правильність заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особою самостійно. Більше того, окремі недоліки заповнення трудової книжки, навіть якщо вони мають місце, не є підставою вважати відсутніми чи недоведеними відповідні періоди трудового стажу. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Ухвалою суду від 30.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзивів на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Звертає увагу, що за наслідком розгляду наданого пакету документів було встановлено, що станом на час звернення позивач досягла віку 60 років 01 місяць, страховий стаж склав 21 рік 04 місяці 16 днів. Зазначає, що до страхового стажу не були враховані періоди роботи з 30.07.1983 по 15.03.1986, з 15.03.1986 по 18.01.1996, а також періоди отримання допомоги по безробіттю з 04.04.2002 по 29.03.2003, з 30.01.2006 по 12.04.2006, 05.12.2006 по 07.05.2006, з 21.11.2008 по 15.11.2009, оскільки на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_2 є необумовлене виправлення дати заповнення трудової книжки. Також до страхового стажу не враховано період роботи з 15.03.1986 по 1996 рік, згідно архівної довідки від 30.04.2024 № 03-01/666, оскільки відсутні відомості про звільнення з роботи. Архівна довідка про заробітну плату від 30.04.2024 № 03-01/667 потребує зустрічної перевірки відповідності первинним документам. Також, на думку представника відповідача - 2, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий та спеціальний стаж позивача, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження органів Фонду, якими останні наділені як юридичні особи публічного права.

У встановлений судом строк від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому підтримав позовну вимоги, просить позов задовольнити повністю.

Крім цього, від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Судом встановлено, що 20.08.2024 позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №64 від 28.08.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058 - ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 31 рік. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: - згідно трудової книжки від 30.07.1983 серія НОМЕР_2 періоди роботи з 30.07.1983 по 15.03.1986, з 15.03.1986 по 18.01.1996, періоди отримання допомоги по безробіттю з 04.04.2002 по 29.03.2003, з 30.01.2006 по 12.04.2006, 05.12.2006 по 07.05.2006, з 21.11.2008 по 15.11.2009, оскільки на титульній сторінці трудової книжки є необумовлене виправлення дати заповнення трудової книжки; - згідно архівної довідки від 30.04.2024 № 03-01/666 період роботи з 15.03.1986 по 1996 рік, оскільки відсутні відомості про звільнення з роботи. Архівна довідка про заробітну плату від 30.04.2024 №. 03-01/667 потребує зустрічної перевірки відповідності первинним документам.

Крім цього, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.09.2024 позивача повідомлено про відмову в призначенні пенсії, оскільки страховий стаж є недостатнім для призначення пенсії за віком.

До спірних правовідносин суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи, серед іншого, також зараховується: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків, д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Отже, законодавець, крім роботи, виконуваної на підставі трудового договору на підприємствах, передбачив можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання, час догляду за дітьми до досягнення трирічного віку, період одержання допомоги по безробіттю і визначив для цього певні умови та порядок.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зокрема, у спірному випадку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 30.07.1983 по 15.03.1986, з 15.03.1986 по 18.01.1996, періоди отримання допомоги по безробіттю з 04.04.2002 по 29.03.2003, з 30.01.2006 по 12.04.2006, 05.12.2006 по 07.05.2006, з 21.11.2008 по 15.11.2009, оскільки на титульній сторінці трудової книжки є необумовлене виправлення дати заповнення трудової книжки,

Крім цього, відповідачем - 2 не враховано до страхового стажу позивача період роботи з 15.03.1986 по 1996 рік, згідно архівної довідки від 30.04.2024 № 03-01/666 покликаючись на відсутність відомостей про звільнення з роботи; архівна довідка про заробітну плату від 30.04.2024 №03-01/667 потребує зустрічної перевірки відповідності первинним документам.

Разом з тим, спірні періоди роботи позивача з 30.07.1983 по 15.03.1986, з 15.03.1986 по 18.01.1996, періоди отримання допомоги по безробіттю з 04.04.2002 по 29.03.2003, з 30.01.2006 по 12.04.2006, 05.12.2006 по 07.05.2007, з 21.11.2008 по 15.11.2009 підтверджуються записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , вкладиші в трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 .

На підтвердження роботи у спірні періоди позивачем також долучено до позовної заяви довідку архівного відділу Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області №03-01/668 від 30.04.2024, довідку Кременецької міської ради №307/02-24 від 27.03.2024.

Крім цього, суд вважає, що спірний період роботи позивача з 15.03.1986 по 1996 рік також підтверджено архівною довідкою від 30.04.2024 № 03-01/666 та від 30.04.2024 № 03-01/667, які, на думку суду, протиправно не враховані відповідачем - 2 при обчисленні страхового стажу позивача.

З приводу таких доводів представника відповідача - 2, як виправлення дати заповнення трудової книжки, відсутність відомостей про звільнення з роботи, суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Подібна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 року у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 року у справі № 638/18467/15-а.

Відтак, на думку суду, дії відповідача щодо не зарахування стажу лише через формальні неточності є протиправними.

Разом з тим, на переконання суду спірні періоди роботи підтверджуються належними документами, а саме записами у трудовій книжці позивача вкладиші в трудову книжку колгоспника та архівними довідками.

Відтак, на думку суду, дії відповідача щодо не зарахування стажу лише через формальні неточності є протиправними.

Суд також звертає увагу, що згідно частини третьої ст. 44 Закону №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З наведеного мотиву, суд критично оцінює доводи відповідача - 2 стосовно необхідності проведення зустрічної перевірки відповідності первинним документам, адже у випадку наявності сумнівів орган Пенсійного фонду України не позбавлений можливості провести відповідну перевірку.

Разом з тим, на переконання суду спірні періоди роботи позивача з 30 липня 1983 року по 15 березня 1986 року, з 15 березня 1986 року по 18 січня 1996 року, періоди отримання допомоги по безробіттю з 04 квітня 2002 року по 29 березня 2003 року, з 30 січня 2006 року по 12 квітня 2006 року, з 05 грудня 2006 року по 07 травня 2007 року; з 21 листопада 2008 року по 15 листопада 2009 року підтверджується належними документами та підлягає до зарахування до страхового стажу позивача.

Суд, керуючись нормами, визначеними частиною другою ст. 2 КАС України, вважає, що спірне рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає до скасування.

Вирішуючи даний спір по суті, суд звертає увагу на тому, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відтак, у сукупності наведених вище обставин, на переконання суду, у спірному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 20.08.2024 про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 30 липня 1983 року по 15 березня 1986 року, з 15 березня 1986 року по 18 січня 1996 року, періоди отримання допомоги по безробіттю з 04 квітня 2002 року по 29 березня 2003 року, з 30 січня 2006 року по 12 квітня 2006 року, з 05 грудня 2006 року по 07 травня 2007 року; з 21 листопада 2008 року по 15 листопада 2009 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №64 від 28 серпня 2024про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.08.2024 про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 30 липня 1983 року по 15 березня 1986 року, з 15 березня 1986 року по 18 січня 1996 року, періоди отримання допомоги по безробіттю з 04 квітня 2002 року по 29 березня 2003 року, з 30 січня 2006 року по 12 квітня 2006 року, з 05 грудня 2006 року по 07 травня 2007 року; з 21 листопада 2008 року по 15 листопада 2009 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 14 лютого 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001 ),

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: вул. Надії Алексєєнко, 106, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49008 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.