Справа № 480/1953/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 р. Справа № 480/1953/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 (суддя: Н.В. Савицька, м. Суми) по справі № 480/1953/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР"

до Київської митниці

про визнання протиправним, скасування рішення та картку відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" (далі - ТОВ «ТД «ЛАТІМЕР», позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці (далі - відповідач, митний орган), в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 15.09.2023 № UА100380/2023/000251/2;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000829;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000252/2;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000830;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 22.09.2023 № UА100380/2023/000256/2;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.09.2023 № UА 100380/2023/000845;

- присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" (ідентифікаційний код 40893315) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 16 468,81 грн. та на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43997555, адреса: вул. Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124).

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки на виконання вимог Митного кодексу України (далі МК України), ТОВ «ТД «ЛАТІМЕР» до митного оформлення були надані відповідачу всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, які за своїм змістом не суперечать один одному, не мають розбіжностей та містять усі дані, необхідні для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

В свою чергу, відповідачем, всупереч отриманій інформації, безпідставно не визнано подані позивачем документи і необґрунтовано витребувано додаткові, не доводячи при цьому обставин, які на його думку свідчать про існування обґрунтованих сумнівів щодо визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару.

Зауважив, що надані до митного оформлення документи на підтвердження вартості транспортних витрат на перевезення товару містять повну, детальну та достовірну інформацію про загальну вартість транспортування товарів та маршрут перевезення. Зазначені документи не містять ознаки підробки та суперечностей, а наведена в них цінова інформація підлягає обчисленню, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність сумнівів митного органу щодо цієї складової митної вартості.

З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.09.2020 в справі № 160/9473/19, зазначив, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів. Водночас, як вбачається з оскаржуваних рішень, у них вказано лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелами інформації для коригування митної вартості, що прямо суперечить положенням законодавства, та може бути самостійною підставою для їх скасування.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 480/1953/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Латімер" до Київської митниці про визнання протиправними, скасування рішень та карток відмови задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.09.2023 № UА100380/2023/000251/2.

Визнано протиправною та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000829.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000252/2.

Визнано протиправною та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000830.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.09.2023 № UА100380/2023/000256/2.

Визнано протиправним та скасовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.09.2023 № UА 100380/2023/000845.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" (вул. Каденюка Леоніда, 1, будівля 340, м. Шостка, Шосткинський район, Сумська область, 41100, ) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (бульвар Гавела Вацлава, 8А, м. Київ, 03124, ) судовий збір в сумі 16468,81 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року у справі № 480/1953/24 скасувати та прийняти постанову, якою у позові відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягаючи на правомірності рішення про коригування митної вартості від 15.09.2023 № UА100380/2023/000251/2, вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про достатність наданих позивачем довідок про транспортні витрати, в якості підтвердження витрат на транспортування товару, оскільки останні не відповідали вимогам ст. 53 Митного кодексу України та п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України. Також судом залишено поза увагою, що митницею було детально аргументовано в чому полягають розбіжності у наданих декларантом документах та зазначено підстави застосування резервного методу визначення митної вартості товару. Крім того, митним органом надано порівняльний аналіз митної вартості ідентичних товарів, який підтверджував заниження заявленої митної вартості.

Стверджуючи про законність рішення про коригування митної вартості товарів від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000252/2 апелянт зазначає, що позивачем до митного оформлення не було надано висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, передбачених ч.3 ст. 53 МК України, які є обов`язковими документами для підтвердження задекларованої митної вартості. Також надані довідки про транспортні витрати не містили відомостей про специфікації договорів з перевізниками та не включали платіжних документів, які б підтверджували факт оплати транспортних послуг. Зауважує, що суд першої інстанції помилково визнав достатніми доказами рахунки-фактури та вказані довідки, хоча останні містять тільки загальні дані та не підтверджують фактичні витрати.

З приводу рішення про коригування митної вартості від 22.09.2023 № UА100380/2023/000256/2, зазначає, що декларантом до митного оформлення не було надано банківських платіжних документів, які підтверджують оплату транспортних послуг, а також документів щодо страхування товару. Зауважує, що дані про митну вартість товару суттєво відрізнялись від ринкових даних, отриманих митницею, що викликало обґрунтовані сумніви у достовірності задекларованої вартості товару.

З посиланням на ст. 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року стверджував, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Разом з цим, декларантом не подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, та не спростовано наявні розбіжності у документах, що слугувало підставою для коригування митної вартості товару, заявленого до митного оформлення позивачем за другим методом.

Крім того, під час порівняння рівня заявленої декларантом митної вартості товару з митною вартістю такого ж товару, інформація щодо якого внесена до ЄАІС Держмитслужби, встановлено, що вартість заявленого до митного оформлення товару є меншою від мінімального рівня митної вартості, інформація щодо якої міститься в ЄАІС, що стало ще одним із факторів, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів.

Враховуючи неможливість визнання митної вартості за першим методом, митну вартість товарів визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, вважав, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, положень МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, а тому є законними та обґрунтованими.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 15.09.2023 для митного оформлення в режимі імпорту товару «Нитка скловолокна, кручена, не розрізана на шпулях: Скловолоконна нитка 135 текс, E-glass якість А, діаметр мононитки 11,02 мкм, напрям крутки Z, ТИП ЕС11-136* 1Z28-165-3.0K, лінійною щільністю 136 текс, тип покриття сілановий - 19609,38 кг. Використовується, як продольна нитка (основа) для виробництва будівельної скловолоконної сітки для штукатурних робіт», що надійшов з Китайської Народної Республіки за прямим контрактом від 01.03.2023 № 01032023-UK із підприємством «Jiujiang Huayuan New Material Co.,Ltd Gangxin Road No.l51,Chengxi Port District,Jiujiang Economic Development Zone,Jiujiang City,Jiangxi Province, China», відповідачу подана митна декларація № 23UA41U7 із заявленням митної вартості вказаного товару на рівні 22 056,26 долари США із зазначенням основного методу визначення митної вартості товарів (за ціною договору).

Для підтвердження заявленої митної вартості, на підставі положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, відповідачу подано комплект документів, серед яких були, зокрема, наступні документи: Договір на закупку № 01032023-UK від 01.03.2023; Пакувальний лист б/н від 14.07.2023; Рахунок-проформа № JJHY230714-1THUK від 14.07.2023; Рахунок-фактура № JJHY230714-1THUK від 14.07.2023; Специфікація до договору на закупку № 9 від 14.07.2023; Доповнення до зовнішньоекономічного договору № 1 від 02.08.2023; SWIFT № 230717/000583570 від 17.07.2023; SWIFT № 230828/000587316 від 28.08.2023; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 14.07.2023; Коносамент № GS123071748 від 25.07.2023; CMR 3553/I/2023/JB від 12.09.2023; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг № 64189 від 11.09.2023; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг № 273 від 11.09.2023; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг № 890 від 06.09.2023; Довідка про транспортні витрати № 25 від 11.09.2023; Довідка з транспортних витрат № 11/09/2023РМ/7 від 11.09.2023; Довідка про транспортні витрати № 411 від 06.03.2023; Заявка № 06/09/1 від 06.09.2023; Договір на перевезення вантажів № МЗТ/08.08.2023 від 08.08.2023; Договір на перевезення вантажів № 03/17-2018 від 01.03.2018; Договір транспортного експедирування № 2804/23-01 від 28.04.2023 Паспорт якості б/н 14.07.2023; Копія митної декларації країни відправлення № 17448171 від 22.07.2023.

Також, на повідомлення відповідача з пропозицією надати додаткові документи, позивачем було направлено заяву від 15.09.2023, у якій повідомлялось про надання на підтвердження понесених транспортних витрат довідок про транспортні витрати, рахунків-фактур, проформи-інвойса, а також зазначено наступне: "Виписку з бухгалтерської документації не має можливості надати, так як не зазначено яку саме виписку і щодо яких бухгалтерських проводок; Висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, надати не маємо можливості, через їх відсутність; Страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування надати не маємо можливості оскільки товар додатково не страхувався».

Розглянувши отримані документи, 15.09.2023 відповідачем прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № UА100380/2023/000251/2, за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення до 35 885,17 долари США та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості - резервного.

У зв`язку з прийняттям зазначеного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем була винесена картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100380/2023/000829.

15.09.2023 у зв`язку із незгодою із Рішенням № UА100380/2023/000251/2 в порядку ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подана нова митна декларація № 23UА56U7, за якою товар випущений у вільний обіг із збільшенням (доплатою) загальної суми митних платежів на 161 825,17 грн. (мито - 50 570,37 грн, ПДВ - 111 254,80 грн.)

Крім того, 14.09.2023 для митного оформлення в режимі імпорту товару «Нитка скловолокна, кручена, не розрізана на шпулях: Скловолоконна нитка 135 текс, E-glass якість А, діаметр мононитки 11 мкм. напрям крутки Z, ТИП ЕС11-136*1 Z28-165-3.0K, лінійною щільністю 135 текс, тип покриття сілановий - 20164,04 кг. Використовується, як продольна нитка (основа) для виробництва будівельної скловолоконної сітки для штукатурних робіт», що надійшов з Китайської Народної Республіки за прямим контрактом від 27.04.2023 № 27042023-UK із підприємством «CHANGZHOU KINGZE COMPOSITE MATERIAL S CO...LTD №8 NORTH CHANGWU ROAD, CHANGZHOU, JIANGSU, CHINA», відповідачу подана митна декларація № 23UA27U2 із заявленням митної вартості товарів на рівні 23 697,42 долари США із зазначенням основного методу визначення митної вартості товарів (за ціною договору).

Для підтвердження заявленої митної вартості, на підставі положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, відповідачу поданий комплект документів, серед яких були, зокрема, наступні документи: Договір на закупку від 27.04.2023 № 27042023-UK; Пакувальний лист б/н від 20.07.2023; Рахунок-проформа № KZ2307LA від 22.06.2023; Рахунок-фактура № KZ2307LA від 20.07.2023; Специфікація до договору на закупку № 4 від 22.06.2023; Додаткова угода № 1 від 02.08.2023 до Договору на закупку № 27042023-UK; SWIFT № 230628/000581510 від 28.06.2023; SWIFT № 230829/000587427 від 29.08.2023; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 22.06.2023; Коносамент № S від 25.07.2023; CMR№ 3531/I/2023/JB від 08.09.2023; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг № 64176 від 08.09.2023; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг № 323 від 08.09.2023; Довідка про транспортні витрати № 08/09/2023FM/6 від 08.09.2023; Довідка з транспортних витрат № б/н від 08.09.2023; Договір на перевезення вантажів № M3T/23.10.2020 від 23.10.2020; Договір на перевезення вантажів б/н від 13.03.2023; Договір транспортного експедирування № 2804/23-01 від 28.04.2023; Копія митної декларації країни відправлення № 02498293 від 21.07.2023.

Також, на повідомлення відповідача з пропозицією надати додаткові документи, позивачем було направлено заяву від 15.09.2023, у якій повідомлялось про надання на підтвердження понесених транспортних витрат довідок про транспортні витрати, рахунків-фактур, проформи-інвойса, прайс лист та договір на перевезення, а також зазначено наступне: "Виписку з бухгалтерської документації не має можливості надати, так як не зазначено яку саме виписку і щодо яких бухгалтерських проводок; Висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, надати не маємо можливості, із-за відсутності таких; Страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування надати не маємо можливості оскільки товар додатково не страхувався."

Розглянувши отримані документи, 15.09.2023 відповідачем прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № UА100380/2023/000252/2, за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення до 36 900,19 долари США та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості - резервного.

У зв`язку з прийняттям зазначеного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем була винесена картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100380/2023/000830.

15.09.2023 у зв`язку із незгодою із Рішенням № UА100380/2023/000252/2 в порядку ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подана нова митна декларація № 23UА60U7, за якою товар випущений у вільний обіг із збільшенням (доплатою) загальної суми митних платежів на 154 498,2 грн. (мито - 48280,69 грн, ПДВ - 106 217,51 грн.).

Також, 22.09.2023 для митного оформлення в режимі імпорту товару «Рівниця зі склониток (склоровінг), що складається з однієї комплексної нитки, некручена, у мотках: Скловолоконна рівниця (ровінг) 400 текс, E-glass, діаметр мононитки 15,01 мкм, лінійною щільністю 4 04 текс, тип покриття сілановий -17657,9 5 кг. Скловолоконна рівниця (ровінг) 300 текс, E-glass, діаметр мононитки 13,02 м км, лінійною щільністю 305 текс, тип покриття сілановий -1963,15 кг», що надійшов з Китайської Народної Республіки за прямим контрактом від 01.03.2023 № 01032023-UK із підприємством «Jiujiang Huayuan New Material Co.,Ltd Gangxin Road No.l51,Chengxi Port District,Jiujiang Economic Development Zone, Jiujiang City, Jiangxi Province, China», відповідачу подана митна декларація № 23UA62U7 із заявленням митної вартості товарів на рівні 14 784,10 долари СІНА із зазначенням основного методу визначення митної вартості товарів (за ціною договору).

Для підтвердження заявленої митної вартості, на підставі положень ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, відповідачу поданий комплект документів, серед яких були, зокрема, наступні документи: Договір на закупку № 01032023-UK від 01.03.2023; Додаткова угода № 1 від 02.08.2023 до договору на закупку № 01032023-UK; Пакувальний лист б/н від 14.07.2023; Рахунок-проформа № JJHY230714-2THUK від 14.07.2023; Рахунок-фактура № JJHY230714-2THUK від 14.07.2023; Специфікація до договору на закупку № 10 від 14.07.2023; SWIFT № 230717/000583569 від 17.07.2023; SWIFT № 230905/000588180 від 05.09.2023; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 14.07.2023; Коносамент № SZSE230719 від 31.07.2023; CMR № 3722/I/2023/JB від 19.09.2023; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг № 64236 від 18.09.2023; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг № 284 від 20.09.2023 Довідка про транспортні витрати № 43 від 20.09.2023; Довідка з транспортних витрат № 18/09/2023FM/6 від 18.09.2023; Договір на перевезення вантажів № M3T/08.08.2023 від 08.08.2023; Заявка № 13/09/1 від 13.09.2023; Копія митної декларації країни відправлення № 17431423 від 22.07.2023.

На повідомлення відповідача з пропозицією надати додаткові документи, позивачем було направлено заяву від 22.09.2023, у якій повідомлялось про надання на підтвердження понесених транспортних витрат довідок про транспортні витрати, рахунків-фактур, проформи-інвойса, а також зазначено наступне: "Виписку з бухгалтерської документації не має можливості надати, так як не зазначено яку саме виписку і щодо яких бухгалтерських проводок; Висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, надати не маємо можливості, з-за відсутності таких; Страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування надати не маємо можливості оскільки товар додатково не страхувався.".

Розглянувши отримані документи, 22.09.2023 відповідачем прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № UА100380/2023/000256/2, за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення до 29 824,07 долари США та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості - резервного.

У зв`язку з прийняттям зазначеного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем була винесена картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100380/2023/000845.

22.09.2023 у зв`язку із незгодою із Рішенням № UА100380/2023/000256/2 в порядку ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України подана нова митна декларація № 23UА02U7, за якою товар випущений у вільний обіг із збільшенням (доплатою) загальної суми митних платежів на 175997,01 грн. (мито - 54 999,07 грн., ПДВ - 120 997,94 грн.).

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення та картки відмови, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності оскаржуваних рішень Київської митниці про коригування митної вартості товару, оскільки надані позивачем до митного органу документи відповідно до частини 2 статті 53 МК України у повній мірі підтверджують заявлену митну вартість товару, а ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом другорядного методу визначення митної вартості.

Суд першої інстанції зазначив, що реалізовуючи своє повноваження витребовувати додаткові документи для підтвердження митної вартості, Київська митниця у повідомленні про надання додаткових документів не зазначила конкретні обставини, які викликали сумніви у достовірності заявленої митної вартості, а саме: не вказала про неврахування наданих рахунків-фактур через їх невідповідність вимогам пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України та не зазначила в чому саме полягає ця невідповідність. Крім того, відповідачем у повідомленні не вказані конкретні документи, надання яких може бути підтвердженням транспортних витрат, а лише міститься посилання на загальний перелік документів, на підставі яких може бути встановлена вартість транспортних послуг. Суд стверджував, що вартість послуг, пов`язаних із перевезенням товарів, врахована позивачем під час визначення митної вартості, підтверджується договорами транспортного експедирування та на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, CMR, рахунками на оплату послуг, платіжними документами, актами прийому-передачі наданих послуг, довідками. Такі обставини, на переконання суду, свідчать про необґрунтованість доводів відповідача щодо неналежного підтвердження позивачем транспортних витрат як складової митної вартості та про відсутність підстав для застосування резервного методу її визначення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набрав чинності з 01.06.2012 (далі МК України).

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).

Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів.

На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Положеннями частини 6 статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16, від 21.06.2022 по справі № 820/6811/16, від 20.03.2024 по справі № 826/5959/17.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15) та у постанові Верховного Суду від 30.04.2024 по справі № 826/15125/17.

Колегією суддів встановлено, що у спірних правовідносинах сумнів у правильності визначення митної вартості, який митний орган вважає обґрунтованим, відповідач пов`язує з твердженням про наявність у наданих позивачем документах розбіжностей з огляду на не зазначення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також зі встановленням митним органом розбіжності між заявленою позивачем митною вартістю імпортованого товару та ціновою інформацією в ЄАІС Держмитслужби України щодо подібних/аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено. Зазначені обставини, на переконання митного органу, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МК України та обумовили необхідність запитати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МК України додаткові документи та відомості.

З огляду на що відповідачем було повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів, які містять відомості щодо уточнення розбіжностей, для підтвердження заявленої митної вартості. Так, на виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ позивачу запропоновано надати такі додаткові документи: транспортні (перевізні) документи, а саме відомості, що містять обґрунтовані дані про вартість перевезення оцінюваних товарів у повному обсязі, та маршрут перевезення, документи, що містять відомості про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт, якщо здійснювалося страхування страхові документи, ліцензійний чи авторський договір покупця, за наявності платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, виписку з бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення з дотриманням вимог ст. 254 МК України, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару на весь асортимент товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовані спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

Крім того, вказано про володіння Київською митницею ціновою інформацією щодо вартості товарів, митне оформлення яких здійснено на рівні 1,83 дол. США/кг за МД № 23UA48U9 від 21.03.2023 та за МД № 23UA58U5 від 12.04.2023 на рівні 1,52 дол. США/кг.

Позивачем на вказані запити надано заяви № 15/09 від 15.09.2023 та № 22/090 від 22.090.2023 (том.1 а.с. 41, 86, 124), в яких зазначено про надання на підтвердження понесених транспортних витрат довідок про транспортні витрати, рахунків-фактур, проформи-інвойса. Вказано про неможливість надати виписку з бухгалтерської документації, так як не зазначено яку саме виписку і щодо яких бухгалтерських проводок має надати позивач. Висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, надати також не має можливості зв`язку з їх відсутністю. Страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування відсутні, оскільки товар додатково не страхувався.

Відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, а тому враховуючи, що, як зазначено в оскаржуваних рішеннях, на вимогу митниці декларантом не надано витребовуваних додаткових документів, на підставі проведених з позивачем консультацій щодо вибору методу визначення митної вартості товару, таку вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України відповідно до раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (на підставі країни походження, опису, обсягу партії, контракту), а саме товар 1, 2 на рівні 1,83 дол. США/кг за МД № 23UA48U9 від 21.03.2023 та товар 3 на рівні 1,52 дол. США/кг за МД № 23UA58U5 від 12.04.2023.

З аналізу вищенаведеного рішення вбачається, що фактичною підставою для коригування митної вартості слугував висновок митного органу про відсутність документального підтвердження заявленої ТОВ «ТД «ЛАТІМЕР» до декларування митної вартості товару, оскільки подані декларантом документи не містили відомостей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а заявлена митна вартість ввезених позивачем товарів, є нижчою, ніж вартість товарів в МД № 23UA48U9 від 21.03.2023 та МД № 23UA58U5 від 12.04.2023, які було взято відповідачем за основу при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.

Колегія суддів зазначає, що порядок коригування митної вартості товарів встановлено статтею 55 МК України. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Однак, як вбачається зі змісту спірних рішень про коригування митної вартості, відповідач, обґрунтовуючи застосування резервного методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, в порушення вказаних вимог, обмежився лише посиланням на номер та дату митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не відобразивши при цьому пояснень щодо зроблених коригувань з наведенням порівняння обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов за митними деклараціями позивача та деклараціями, які використано митним органом при визначенні митної вартості, порівняльних характеристик імпортованого товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При цьому, у спірних рішеннях не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами, не наведено вартісні та якісні характеристики товару, що має суттєве значення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про невмотивованість та необґрунтованість зроблених коригувань митної вартості.

Щодо доводів митниці про не надання декларантом заявок до договорів з перевізниками ДП «Формаг-Київ», ТОВ «Транс-північ» та ТОВ «Транскарго», що на думку митного органу не дає можливості перевірити достовірність витрат на транспортування товару та вартість розвантаження, навантаження, зберігання, митного оформлення, обробки товарів, слід вказати на таке.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є (в тому числі) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Виходячи зі змісту положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення (далі - Наказ № 599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем до митного оформлення надано наступні документи, що підтверджують витрати на транспортування оцінюваних товарів:

- договір транспортного експедирування № 2804/23-01 від 28.04.2023, укладений між позивачем та ДП «Формаг-Київ», договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні та транспортно-експедиторське обслуговування № МЗТ/08.08.2023 від 08.08.2023, укладений між позивачем та ТОВ «ТРАНС-ПІВНІЧ», договір транспортного експедирування № 03/17-2018 від 01.03.2018, укладений між позивачем та ПП «ТРАНСКАРГО»;

- заявка № 06/06/1 від 06.09.2023, за якою сторони ТОВ «Транс-Північ» та ТОВ «ТД «ЛАТІМЕР» погодили наступне: вантаж (скловолокно в палетах) вагою 21 475.00 кг, адреса завантаження Гданськ, Польща, адреса доставки: м. Шостка, вул. Каденюка Леоніда, 1, буд, 340. Ставка фрахту: 98 000 грн. Автомобіль: MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 ;

- рахунок на оплату № 64189 від 11.09.2023, складений ДП «Формаг-Київ», відповідно до якого вартість навантажувально-розвантажувальних робіт та транспортно-експедиторського обслуговування становить 46 754,20 грн.; акт прийому-здачі наданих послуг № 64189 від 12.09.2023, яким засвідчено надання ДП «Формаг-Київ» позивачу вказаних послуг на суму 46 754,20 грн., платіжна інструкція № 1361 від 22.09.2023 щодо здійснення позивачем на рахунок ДП «Формаг-Київ» оплати за вказаним рахунком на суму 46 754,20 грн.;

- рахунок на оплату № 273 від 11.09.2023, складений ТОВ «Транс-Північ», відповідно до якого вартість міжнародних транспортних послуг по маршруту: м. Гданськ (Польша) п/п Ягодин та п/п Ягодин м. Шостка (Україна) складає 98 000,00 грн., акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 273 від 18.09.2023, яким засвідчено надання ТОВ «Транс-Північ» позивачу вказаних послуг на суму 98000,00 грн., платіжна інструкція № 1362 від 22.09.2023 щодо здійснення позивачем на рахунок ТОВ «Транс-Північ» оплати за вказаним рахунком на суму 98 000,00 грн.;

- рахунок на оплату № 890 від 06.09.2023, складений ПП «Транскарго», відповідно до якого вартість міжнародного перевезення за маршрутом Ningbo, CN- Gdansk, PL складає 36 750,00 грн, акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 890 від 06.09.2023, яким засвідчено надання ПП «Транскарго» позивачу вказаних послуг на суму 36 750,00 грн., платіжна інструкція № 1319 від 13.09.2023 щодо здійснення позивачем на рахунок ПП «Транскарго» оплати за вказаним рахунком на суму 36 750,00 грн;

- довідка про транспортні витрати № 25 від 11.09.2023, складена ТОВ «Транс-Північ», в якій вказано, що вартість транспортних витрат з доставки вантажу автомобілем MAN СЕ364ЕЕ/ВМ2633ХF, водій Ткач Олександр по маршруту: м. Гданськ (Польща) п/п Ягодин становить 49 000 грн., п/п Ягодин м. Шостка (Україна) становить 49 000 грн.; довідка з транспортних витрат № 11/09/2023FM/7 від 11.09.2023, складена ДП «Формаг-Київ», в якій компанія підтверджує, що вартість навантажувально-розвантажувальних робіт у порту м. Гданськ, Польща по вантажу вагою 21 475 кг складає 46754,20 грн.; довідка про транспортні витрати № 411 від 06.03.2023, складена ПП «Транскарго», в якій повідомлено, що вартість доставки вантажу вагою 21 475 кг брутто на адресу ТОВ «ТД «ЛАТІМЕР» від місця завантаження до порту прибуття Гданськ складає 36750 грн;

- автотранспортні накладні CMR № 3553/І/2023/JB від 12.09.2023, CMR № 3531/І/2023/JB від 08.09.2023, CMR № 3722/І/2023/JB від 19.09.2023, в яких вказано, окрім іншого, місце відправлення та доставки вантажу, обсяг поставки, інформація про автомобіль, що відповідає інформації, наведеній у вищевказаних заявці, рахунках та довідках.

З досліджених колегією суддів документів, які надані позивачем до митного оформлення щодо транспортування товару, встановлено, що вони пов`язані між собою, містять повну, вичерпну та достатню інформацію про маршрут перевезення, місце завантаження та розвантаження, дані про вантаж, автотранспортний засіб, вартість перевезення та дані водія, узгоджуються між собою, не мають протиріч та розбіжностей, підтверджують перевезення товару, поданого до митного оформлення та вартість послуг з перевезення.

З урахуванням викладеного, доводи відповідача про те, що не надання заявок до договорів перевезення унеможливлювало перевірку достовірності витрат на транспортування товару та вартість розвантаження, навантаження, з урахуванням наведених вище документів, які було надано позивачем до митного оформлення, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Недоречними є посилання митного органу на не надання позивачем документів, згідно з якими між замовником (ТОВ «ТД «ЛАТІМЕР») та виконавцем (ФОП ОСОБА_2 , який згідно з CMR № 3531/І/2023/JB від 08.09.2023 здійснював перевезення вантажу) погоджено витрати, пов`язані з транспортуванням вантажу, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2020 між позивачем та ТОВ «БЛМ Транс» було укладено договір № МЗТ/23.10.2020 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні та транспортно-експедиторське обслуговування (том 1 а.с. 109-112), після чого 13.03.2023 ТОВ «БЛМ Транс» (експедитор) укладає з ФОП ОСОБА_2 (перевізник) договір на транспортно-експедиційні послуги № 13.03.2023, пунктом 4.2 якого передбачено, що експедитор сплачує перевізнику вартість кожного перевезення протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами акту, якщо інше не вказано в заявці.

Відповідно до рахунку на оплату № 323 від 08.09.2023 (том 1 а.с. 104), складеного ТОВ «БЛМ Транс» вартість транспортно-експедиційних послуг за заявкою № 3 від 06.09.2023 за договором № МЗТ/23.10.2020 від 23.10.2023 по маршруту від місця завантаження Гданськ (Польща) до кордону Ягодин-Дорохуск, автомобіль НОМЕР_3 DAF/ НОМЕР_4 , водій ОСОБА_3 становить 53 000 грн, по маршруту від кордону Яголин-Дорохуск до м. Шостка (Україна), автомобіль НОМЕР_5 / НОМЕР_4 , водій ОСОБА_3 становить 52 000 грн.. Платіжною інструкцією № 1370 від 26.09.2023 підтверджується перерахування позивачем на рахунок ТОВ «БЛМ Транс» грошових коштів на суму 105 000 грн за вказані послуги (том 1 а.с. 105).

Таким чином, наданими позивачем документами в повній мірі підтверджується отримання та оплата транспортних послуг, наданих ТОВ «БЛМ Транс» та ФОП ОСОБА_2 .

Колегія суддів також вважає неприйнятним посилання митного органу на те, що позивачем не надано до митного оформлення висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, оскільки останні не є основними документами відповідно до частини 2 статті 53 МК України, які підтверджують митну вартість товарів.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ТД «ЛАТІМЕР» надавало митному органу паспорт якості від 14.07.2023 на товар «скловолоконна нитка», в якому вказано тип нитки, тип скла, діаметр мононитки, загальна лінійна щільність, напрям крутки, кількість кручень на 1 метр, відсоток втрати при запаленні, тип покриття, питома цінність при розтягуванні (том 1 а.с. 76).

Посилання в оскаржуваному рішенні на відсутність у розпорядженні митного органу інформації щодо угод на ідентичні та подібні товари, колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам статті 53 МК України, якою визначено вичерпний перелік документів, які має подавати декларант для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки жодним пунктом вказаної норми не передбачено подання такого виду документу.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Колегія суддів звертає увагу, що за приписами наведених вище правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребувати, а декларант - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви. Тобто, необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що при поданні до митного органу митних декларацій № 23UA27U2 від 14.09.2023, № 23UA41U7 від 15.09.2023 та № 23UA62U7 від 22.09.2023 декларантом заявлено митну вартість товару згідно з ціною поставки, зазначеній у наданих до митного оформлення інвойсах № JJHY230714-1THUK від 14.07.2023, № KZ2307LA від 20.07.2023 та № JJHY230714-2THUK від 14.07.2023, специфікаціях до договору на закупку № 9 від 14.07.2023, № 4 від 22.06.2023, які не містять жодних розбіжностей щодо ціни товару, а тому не можуть викликати сумнів у правильності визначення митної вартості товару за основним методом.

Інших розбіжностей у поданих позивачем до митного оформлення документах відповідачем у спірному рішенні не наведено. Водночас, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушення принципу поділу влади. Звідси висновується, що адміністративний суд аналізує рішення контролюючого органу, ухвалене, в даному випадку, за результатами митних заходів і процедур, виключно на предмет його відповідності вимогам частини другої статті 2 КАС України.

На підставі аналізу вказаних документів у сукупності з іншими документами, поданими позивачем під час митного оформлення оцінюваного товару, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття спірних рішень про відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, з огляду на наявність розбіжностей в документах.

Колегія суддів звертає увагу, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 Митного кодексу України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків та не є безумовною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів лише з посиланням на те, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час, відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а зазначення митним органом у спірних рішеннях про подання декларантом невідповідних документів, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних обґрунтувань щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Таким чином, під час апеляційного перегляду справи Київською митницею не доведено, що використані декларантом відомості не підтверджені документально, а подані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України, не містили обов`язкових відомостей, необхідних для правильного визначення митної вартості товару.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.09.2023 № UА100380/2023/000251/2, від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000252/2, від 22.09.2023 № UА100380/2023/000256/2 винесені відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, що зумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

З огляду на вказане, картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000829, від 15.09.2023 № UА 100380/2023/000830 та від 22.09.2023 № UА 100380/2023/000845, які винесені відповідачем у зв`язку з прийняттям спірних рішень про коригування митної вартості, які визнано судом протиправними, підлягають скасуванню.

Згідно зі статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі № 480/1953/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова