Справа № 480/5935/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р. Справа № 480/5935/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.10.2024, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 31.10.24 у справі № 480/5935/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом також відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та невиплати повної додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі - 100 000 грн, починаючи з лютого 2022 року по січень 2023 рік - грудень 2022 року - 57 752 грн; листопад 2022 року - 14000 грн; жовтень 2022 року - 83 026 грн + 5375 грн.; вересень 2022 року - 100 000 грн + 3 876, 21 грн; серпень 2022 року - 100 000 грн + 2 710 грн; липень 2022 року - 13082 грн; червень 2022 року - 82 287 грн; травень 2022 року - 14817 грн; квітень 2022 року - 5719 грн + 100000 грн; березень 2022 року - 100 000 грн + 29 670 грн; лютий 2022 року - 100 000 грн + 16 630,03 грн = 642 125,056 грн) пропорційно дням участі у бойових діях військовослужбовцю Державної прикордонної служби - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити заборгованість у повному обсязі додаткової винагороди, яку не отримав позивач.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що м. Суми та Сумська область є зоною бойових дій, та дійшов безпідставного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є військовослужбовцем та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

З довідки про нарахування та сплату грошового забезпечення та інших сплат, додаткових виплат позивач дізнався, що у період з лютого 2022 року 01.01.2023 йому не у повній мірі виплачувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Уважаючи свої права на отримання додаткової винагороди порушеними, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції врахував відсутність в матеріалах справи доказів наявності у відповідача правових підстав для виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди за період з лютого 2022 року по січень 2023 рік, виходячи із розрахунку 100000 грн на місяць, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в інших розмірах, ніж вже була виплачена, та дійшов висновку про недоведення позивачем допущення Військовою частиною НОМЕР_1 протиправної бездіяльності у спірних правовідносинах.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023 та № 254/2023 від 01.05.2023, строк дії воєнного часу продовжувався та триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022 до Постанови № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими цю постанову доповнено пунктом 21 такого змісту:

«21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Пунктом 2 Постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у військовослужбовців Державної прикордонної служби України, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень щомісячно, а у тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів виникло право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас право визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, закріплено за керівниками відповідних міністерств і державних органів.

Так, з метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної прикордонної служби 30.07.2022 прийнято Наказ № 392-АГ «Про реалізацію вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168».

Відповідно до пункту 1 вказаного наказу військовослужбовцям, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення, на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Також цим пунктом передбачено, що додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

За змістом пункту 2 Наказу № 392-АГ від 30.07.2022 вказаними заходами визначається виконання військовослужбовцем у відповідні дні:

- бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

- бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно - розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

- бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

- польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

- бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 вказаного наказу передбачено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у вказаних бойових діях або заходах, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

- бойового наказу (бойового розпорядження);

- журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згодом, з метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної прикордонної служби 09.12.2022 прийнято Наказ № 628-АГ, за умовами пункту 1 якого військовослужбовцям, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Абзацом другим цього пункту передбачено, що додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Водночас пунктом 2 згаданого наказу передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

- бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

- бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

- бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

- польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Відповідно до пункту 3 Наказу № 628-АГ від 09.12.2022 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Отже, системний аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що у період дії воєнного стану військовослужбовці Держприкордонслужби мають право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яка містить загальні умови отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Втім таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Право визначати конкретні бойові дії та конкретні заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, здійснення яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної додаткової винагороди, так само, як і право визначати порядок отримання цієї винагороди, надано керівникам міністерств та державних органів, у структурах яких проходить службу військовослужбовець.

Як убачається з матеріалів справи, спірним у цій справі є право позивача на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень з лютого 2022 року по січень 2023 року.

Щодо додаткової винагороди у розмірі 30000 та 70 000 грн, судом установлено, що позивачу:

- за лютий 2022 року нараховано у березні 2022 року та виплачено 5357,14 грн та 70000 грн, що підтверджується розрахунковим листом за березень 2022 року;

- за березень 2022 року нараховано у квітні 2022 року та виплачено 24193,55 грн та 70000 грн, що підтверджується розрахунковим листом за квітень 2022 року;

- за квітень 2022 року нараховано у травні 2022 року і виплачено 30000 грн та 70000 грн, що підтверджується розрахунковим листом за травень 2022 року;

- за травень 2022 року нараховано у червні 2022 року і виплачено 30000 грн та 70000 грн, що підтверджується розрахунковим листом за травні 2022 року;

- за червень 2022 року нараховано у липні 2022 року та виплачено 30000 грн та 70000 грн, що підтверджується розрахунковим листом за липень 2022 року;

- щодо липня 2022 року, то позивача не включали до наказу про виплату додаткової винагороди у зв`язку із вчиненням ним військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення "Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів", а саме: перебуванням під час несення служби в прикордонному наряді в стані алкогольного сп`яніння (постанова Краснопільського районного суду Сумської області від 02.08.2022 у справі № 578/544/22). Відповідно до п.9 Наказу АДПСУ № 164-АГ, до наказу про виплату додаткової винагородив розмірі 100000 або 30000 грн не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння (за фактом якого складені матеріали про адміністративне правопорушення) за місяць, у якому було здійснено таке порушення;

- щодо серпня, вересня, листопада 2022 року позивач отримував додаткову винагороду в розмірі до 30000 грн пропорційно дням виконання обов`язків військової служби, що підтверджується розрахунковими листами за вересень, жовтень та листопад 2022 року відповідно;

- за жовтень 2022 року нараховано у листопаді 2022 року та виплачено 30000 грн та 70000 грн, що підтверджується розрахунковим листом за листопад 2023 року;

- за грудень 2022 року нараховано у січні 2023 року та виплачено 30000 грн та 70000 грн, що підтверджується розрахунковим листом за січень 2023 року.

Так, судом досліджено і встановлено, що в грудні 2022 року та січні 2023 року за грудень 2022 року (12/22) позивач отримав 30000 грн та 70000 грн додаткової винагороди на підставі наказів № 982 ОС від 21.12.2022 та № 9 ОС від 05.01.2023 відповідно.

Аналізуючи позовну заяву та надані позивачем документи, колегія суддів зазначає, що доказів, які б підтверджували прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у періоди, інші ніж вказано відповідачем не надані.

Також позивачем не надано ані пояснень, ані доказів, які можуть бути враховані судом як підстава для отримання спірної додаткової винагороди (рапорти, накази чи інше).

Водночас матеріали справи не містять будь - яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії в спірному періоді.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що незважаючи на встановлений частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, позивач не звільняється від свого обов`язку, визначеного частиною 1 згаданої статті щодо доведення тих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Будь-яких доказів участі у бойових (спеціальних) завданнях із переліку, установленого пунктами 2 наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022 та № 628-АГ від 09.12.2022, у спірному періоді ОСОБА_1 суду не надав, про виконання таких завдань не повідомив.

З урахуванням клопотання позивача про витребування доказів, наведеного у позовній заяві, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року витребувано у Військової частини НОМЕР_1 відповідні докази.

На виконання ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року відповідачем надано пояснення щодо відсутності документів на підтвердження вказаних позивачем обставин з огляду на те, що ОСОБА_1 безпосередньої участі у заходах, передбачених пунктом 2 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022, не приймав, рапорти командира підрозділу про безпосередню участь позивача у бойових діях відсутні, а отже відповідні документи не оформлювались.

Так, відповідачем указано, що в зазначених судом документах (бойових розпорядженнях та бойових журналах) відсутні дані про те, що позивач у період з 01.07.2022 по 31.07.2022, 01.08.2022 по 30.09.2022, з 01.11.2022 по 31.11.2022, та з 01.01.2023 по 31.01.2023 року брав участь у заходах, що зазначені в підпунктах 1-8 пункту 2 Наказу 392-АГ та п.2 Наказу №628-АГ.

За таких обставин твердження позивача щодо протиправності дій Військової частини НОМЕР_1 по нарахуванню і виплаті грошового забезпечення у спірний період є недоведеними.

Колегія суддів ураховує, що позивач у позовній заяві, як і в апеляційній скарзі, викладаючи власну позицію та вказуючи на наявність у нього законного права на отримання належних йому нарахувань та виплат відповідно до Постанови № 168, посилається лише на те, що позивач є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , при цьому не вказує періоду, в який останній брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Крім того, матеріали справи також не містять жодних доказів (рапорти, накази чи інше) щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій за більшу кількість днів, ніж було зазначено у відповідних наказах, на підставі яких здійснювалась виплата спірної винагороди за спірні періоди.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів наявності у відповідача правових підстав для виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди за період з лютого 2022 року по січень 2023 рік, виходячи із розрахунку 100000 грн на місяць, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в інших розмірах, ніж вже була виплачена, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведення позивачем допущення Військовою частиною НОМЕР_1 протиправної бездіяльності.

З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про відмову задоволенні позовних вимог є обґрунтованим і законним.

Доводи та аргументи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, та з урахуванням яких судом першої інстанції вже надано оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 480/5935/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк