Справа № 420/28065/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місце проживання: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 05 вересня 2024 року через підсистему Електронний суд (сформовано 04.09.2024) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місце проживання: 79016, м. Львів, вул.. Митрополита Андрея, 10) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить:

- Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначені пенсії №86 від 16.08.2024р;

- Зобов`язати Відповідача 2 зарахувати до страхового стажу Позивачки: - періоди роботи в росії з 01.01.1992р. по 20.02.1992р., з 21.02.1992р. по 30.04.1992р. та з 01.05.1992р. по 21.01.1993р.; - період роботи з 19.07.1995р. по 01.11.1995р вахтером гуртожитку №4 студмістечка ОДПУ;

- Зобов`язати Відповідача 2 призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 16.06.2024р. довічно.

Ухвалою від 10 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 09.08.2024р. Позивачка звернулась до Відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за віком.

Проте, 16.08.2024р. Відповідачем 1 прийнято рішення №86 про відмову у призначені пенсії, з підстав того, що періоди роботи в росії з 01.01.1992р. по 20.02.1992р., з 21.02.1992р. по 30.04.1992р. та з 01.05.1992р. по 21.01.1993р. не враховані, оскільки відповідно до Закону України від 23.12.2022р. «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993р.» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991р. та період роботи з 19.07.1995р. по 01.11.1995р., оскільки запис завірено печаткою УРСР.

На думку представника позивача, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначені пенсії №86 від 16.08.2024р - незаконне, а право ОСОБА_1 на отримання пенсії за віком порушеним.

Так, стосовно не зарахування до страхового стажу періодів роботи на території російської федерації представник зазначає, що 29.11.2022р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», яка набрала чинності 02.12.2022р., якою постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992р. у м. Москві. Крім того, з 01.01.2023р. російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення. Отже, постанова від 29.11.2022р. №1328 набрала чинності 02.12.2022р., натомість у період роботи Позивачки вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

Водночас, слід враховувати, що під час звернення Позивачки до Відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за віком свій страховий стаж позивачка підтверджувала записами трудової книжки НОМЕР_2 стосовно періодів роботи в росії.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Враховуючи наведене, можна дійти висновку, що до набрання чинності Постановою Кабінету міністрів України № 1328 від 29.11.2022 року Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно з Угоди про гарантії прав громадян державучасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, у зв`язку із чим період роботи Позивачки в російській федерації з 01.01.1992р. по 20.02.1992р., з 21.02.1992р. по 30.04.1992р. та з 01.05.1992р. по 21.01.1993 року повинен бути зарахований до страхового стажу для призначення пенсії.

Щодо незарахування до страхового стажу роботи Позивачки періоду роботи з 19.07.1995р. по 01.11.1995р, оскільки запис завірено печаткою УРСР, представник зазначає, що основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи є трудова книжка, а інші документи приймаються до уваги виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як вбачається зі змісту трудової книжки Позивачки вона в спірний період працювала вахтером гуртожитку №4 студмістечка ОДПУ. Належність трудової книжки позивачці відповідачем не заперечується. Отже, з трудової книжки позивачки вбачається, що вона дійсно працювала вахтером гуртожитку №4 студмістечка ОДПУ з 19.07.1995р. по 01.11.1995р.

Однак, запис про звільнення, який скріплено печаткою УРСР, тобто Державою, яка припинила своє існування 24 серпня 1991 року, не може впливати на права та законні інтереси позивачки, оскільки положення Інструкції про порядок видачі дозволів на виготовлення печаток і штампів, затвердженої наказом МВС від 18 жовтня 1993 № 643, не містять вказівок про не чинність фактично існуючих печаток та штампів та про обов`язок їх заміни. Та обставина, що підприємство не замінило свою печатку новою після припинення УРСР, не може підтверджувати те, що документи та дані, які засвідчені нею, неправдиві.

На виконання ухвали суду 23.09.2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

Через канцелярію суду 25.09.2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

09.08.2024 Позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області.

На підстави заяви та наданих документів Головним управління винесено Рішення № 86 від 16.08.2024 про відмову у призначенні пенсії Позивачу, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 31 років.

Згідно з наданих документів страховий стаж Позивача, що дає право на пенсію, становив 29 років 09 місяців 11 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи в росії з 01.01.1992 по 20.02.1992, з 21.02.1992 по 30.04.1992 та з 01.05.1992 по 21.01.1993, оскільки відповідно до Закону України від 23.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991;

- період роботи з 19.07.1995 по 01.11.1995, оскільки запис завірено печаткою УРСР. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи видану на підставі первинних документів.

З наведеного вбачається, що у Позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Відзив на позовну заяву від Головного управління ПФУ у Львівській області до суду не надходив.

Відповіді на відзив не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що 09.08.2024 року позивач звернулась до територіального управління ПФУ із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 16.08.2024 року № 86 заяву позивача розглянуто та відмовлено у призначенні пенсії.

Відповідно до вказаного рішення:

«… Вік заявника 60 років 02 місяці 16 днів.

Необхідний страховий стаж 31 рік.

Страховий стаж особи становить 29 років 09 місяців 11 днів.

За доданими документами згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 04.08.1980 до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи в росії з 01.01.1992 по 20.02.1992, з 21.02.1992 по 30.04.1992 та з 01.05.1992 по 21.01.1993, оскільки відповідно до Закону України від 23.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991;

- період роботи з 19.07.1995 по 01.11.1995, оскільки запис завірено печаткою УРСР. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи видану на підставі первинних документів.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату, згідно підтверджених документів 23.05.2027 року. У разі повторного звернення за призначенням пенсії з додатками документами, право на пенсійну виплату без переглянуто…»

Також, судом досліджено трудову книжку позивача серії НОМЕР_4 від 04.08.1980 року.

На думку позивача оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно із положеннями статті 26 Закону №1058-IV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Положеннями частин 1, 2 та 4 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону України № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом України № 1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з п.3 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, основними завданнями управління Фонду є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Судом встановлено, що 09.08.2024 року позивач звернулась до територіального управління ПФУ із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 16.08.2024 року № 86 заяву позивача розглянуто та відмовлено у призначенні пенсії з підстав не зарахування до страхового стажу:

- періоди роботи в росії з 01.01.1992 по 20.02.1992, з 21.02.1992 по 30.04.1992 та з 01.05.1992 по 21.01.1993, оскільки відповідно до Закону України від 23.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991;

- період роботи з 19.07.1995 по 01.11.1995, оскільки запис завірено печаткою УРСР. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи видану на підставі первинних документів.

Так, стосовно тверджень Головного управління щодо не зарахування до страхового стажу «періоди роботи в росії з 01.01.1992 по 20.02.1992, з 21.02.1992 по 30.04.1992 та з 01.05.1992 по 21.01.1993, оскільки відповідно до Закону України від 23.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991», суд вважає, що такі посилання є необґрунтованими, з огляду на таке.

29.11.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 1328 Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, якою Кабінет Міністрів України постановив про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

23.12.2022 року набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 1 грудня 2022 року № 2783-IX, відповідно до якого Україна зупинила у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.

А також, Україна вийшла з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.

Частиною 1 ст. 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення визначено, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди, стосовно цього учасника, припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.

Однак, частиною 2 ст. 13 Угоди зазначено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, які виникли у відповідності до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили у випадку виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тобто, аналізуючи наведені норми законодавства, вбачається, що навіть у випадку виходу держави-учасниці із Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, пенсійні права громадян такої держави не втрачають своєї сили.

Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

А тому, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні стажу роботи в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент набуття стажу.

Суд вважає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу.

Стосовно доводів Головного управління щодо не зарахування до страхового стажу позивача «період роботи з 19.07.1995 по 01.11.1995, оскільки запис завірено печаткою УРСР», суд зазначає, що вони є помилковими з огляду на таке.

Так, відповідно до Інструкції Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях (в редакції, що діяла на момент внесення записів) затверджена наказом №58 від 29.07.1993 року передбачено, що Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню. (п.1.1)

Відповідно до п. 2.4 Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до п. 2.8 Інструкції, якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. А тому, пенсійний орган не може перекладати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці на позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача пенсії за віком.

Тобто, засвідчення здійснених адміністрацією підприємства, на якому працювала позивача печаткою держави, яка вже не існувала, не є підставою для не врахування спірного періоду до страхового стажу позивача та відмови у призначенні пенсії за віком.

Таким чином, враховуючи викладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач Головне управління ПФУ у Львівській області діяв не у порядок та спосіб визначений вище переліченими судом нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначені пенсії №86 від 16.08.2024 року є правомірними та належать задоволенню.

Щодо решт позовних вимог, суд зазначає таке.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тому, враховуючи, що суд дійшов висновку про безпідставне неврахування відповідачем записів у трудовій книжці НОМЕР_4 від 04.08.1980 року, суд вважає, що є правомірними й позовні вимоги про зобов`язання Головне управління ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу Позивачки: періоди роботи в росії з 01.01.1992р. по 20.02.1992р., з 21.02.1992р. по 30.04.1992р. та з 01.05.1992р. по 21.01.1993р.; період роботи з 19.07.1995р. по 01.11.1995р вахтером гуртожитку №4 студмістечка ОДПУ.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головне управління ПФУ в Одеській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 16.06.2024року довічно, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем наданих позивачем документів на підтвердження свого страхового стажу та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого страхового стажу, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за віком є правомірними та належать задоволенню.

Також правомірні позовні вимоги щодо призначення пенсії з моменту досягнення пенсійного віку та виплатити із зазначеної дати, з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд встановив, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернулась 09.08.2024 року, тобто протягом трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, а отже позивач має право на призначення та виплату пенсії з наступного дня після досягнення пенсійного віку, тобто з 23 травня 2024 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, керуючись ст. 9 КАС України, з метою забезпечення повного захисту прав позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та задовольнити вказані позовні вимоги у визначений судом спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволені, сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (до кого заявлені основна позовна вимога) на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місце проживання: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місце проживання: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) №86 від 16.08.2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) періоди роботи в росії з 01.01.1992р. по 20.02.1992р., з 21.02.1992р. по 30.04.1992р. та з 01.05.1992р. по 21.01.1993р.; період роботи з 19.07.1995р. по 01.11.1995р вахтером гуртожитку №4 студмістечка ОДПУ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) призначити та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком з наступного дня після досягнення пенсійного віку, а саме з 23.05.2024 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місце проживання: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко