Справа № 640/17564/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 рокусправа № 640/17564/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053 м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві (03115, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 11-а, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

На розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не сформування та не подачі до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києва подання про повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від договірної вартості квартири у сумі 9656,00 грн, сплаченого на підставі квитанції № ПН 16361 від 11.11.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення Амер ОСОБА_2 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від договірної вартості квартири у сумі 9656,00 грн, сплаченого на підставі квитанції №ПН16361 від 11.11.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.11.2020 ОСОБА_1 (далі-позивач) разом із дружиною ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу вперше придбали житло. Позивач зазначив, що він сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 % від вартості квартири, що становило у сумі 9656 грн, хоча житло він із дружиною придбавав вперше. 29.04.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з тим, що квартира позивачем придбавалась вперше. До вказаної заяви надано всі необхідні підтверджуючі документи для здійснення повернення помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. На вказану заяву, листом від 17 травня 2021 року № 2600-0603-8/79758 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було відмовлено у поверненні коштів. Вказали про те, що неподання нотаріусу при оформленні Договору купівлі-продажу від 11.11.2020 підтверджуючих документів про придбання житла вперше, є підтвердження того, що житло придбавалося не вперше. Позивач вважає таку відмову у поверненні безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу неправомірною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії прийнято до провадження та відкрито провадження в адміністративній справі.

06.10.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач) подало до суду відзив на позовну заяву. Вказує про те, що звільнення покупця від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на підставі підпунктів «в» або «г» пункту 15-2 Порядку №1740 можливе лише за умови наявності зазначених у цих підпунктах інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове пенсійне страхування. При цьому обов`язок надання нотаріусу необхідних відомостей та документів ( інформації, відомостей, довідок, тощо), що необхідні для звільнення від сплати збору, покладаються на покупця. Вважає, що громадяни які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі Закону, а не рішення органу Пенсійного фонду. Тому питання звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору. Зазначає про те, що умовою звільнення від сплати збору Порядок №1740 визначає відсутність факту купівлі житла, зокрема як частки в спільному майні подружжя. У разі придбання житла на ім`я одного з подружжя за спільні кошти в період зареєстрованого шлюбу, другий з подружжя ( колишнього подружжя) має право на частку у праві спільного сумісної власності подружжя на житло, якщо інше не визначено умовами шлюбного договору, що не дозволяє застосувати пункту «в», як підставу для звільнення від сплати збору. Також, наголошує, що у відповідача відсутні повноваження щодо повернення з бюджету коштів, сплачених з операції купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, представник відповідача просив відмовити у задоволені позовних вимог.

18.10.2021 Позивач подав до суду відповідь на відзив у якому заперечує аргументи позивача повністю. Вказує , що документи які підтверджують право позивача на повернення 1 відсотку з продажу квартири були надані Відповідачу двічі з проханням повернути помилково сплачений збір. Наголошує, про те, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі продажу нерухомого майна не здійснюється без документального підтвердження сплати збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Законодавець надає право покупцю право на звільнення від сплати 1 відсотку за наявності відповідних документів передбачених законом. Зазначає про те, що законодавець не обмежив покупця в часі та в суб`єктах, яких такі документи можуть бути пред`явлені, а отже не обмежив в праві вибору способу реалізації такого права. Щодо твердженні відповідача про відсутніх факту купівлі житла як частки в спільному майні подружжя як обов`язкової умови для звільнення від сплати 1 відсотку збору. Як позивач так і його дружина спільно придбали житло вперше. На підтвердження цього факту позивач надав відповідні документи.

Держана казначейська служба України 22.10.2021 подала до суду пояснення в якому зазначає наступне. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають що вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Процедура повернення коштів помилково або надміру сплачених до державного та місцевого бюджетів визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів країни від 03.09.2013 р. № 787 (далі - Порядок №787). Вказує про те, що відповідно до законодавства обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, покладено на Відповідача.

Відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 справу №640/17564/21 передано Львівському окружному адміністративному суду.

28 січня 2025 року адміністративна справа №640/17564/21 надійшла до Львівського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Брильовського Р.М.

30 січня 2025 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду було прийнято справу до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

11.11.2020 між ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності від імені Шафар ОСОБА_5 та Амер Шаді З.А. укладений договір купівлі-продажу квартири. За умовами цього договору позивач придбав у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Посвідчений договір приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П.

При придбанні квартири Амер ОСОБА_6 сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9656 грн, що підтверджується квитанцією № ПН 16361 від 11.11.2020.

29.04.2021позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві подання про повернення Амеру ОСОБА_6 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від договірної вартості квартири у сумі 9656 грн.

17.05.2021 листом №2600-0603-8/79758 відповідач надав відповідь позивачу у якій відмовив в поверненні сплаченого збору та зазначив, що заява позивача є безпідставною.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 статті 2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з п. 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 (далі - Порядок № 1740) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у п. 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Таким чином, нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд дослідивши матеріали справи встановив, що 11.11.2020 між ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності від імені Шафар ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладений договір купівлі-продажу квартири.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору Продавець продає (передає у власність), а Покупець купує (приймає у власність) квартиру під АДРЕСА_3 . Згідно з пункту 2.2 за домовленістю Сторін договірна ціна продажу квартири становить 965600 грн 00 коп.

Як вбачається з наданої до суду копії квитанції № ПН16361 від 11.11.2020 позивачем на рахунок «Управління державної казначейської служби України у Святошинському районі м. Києва» було сплачено збір на загальнообов`язкове пенсійне страхування у розмірі 9656,00 грн, з призначенням платежу: «сплата збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна від ОСОБА_1 ».

29 квітня 2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з тим, що квартира позивачем придбавалась вперше. До вказаної заяви позивач надав наступні документи: копію паспорту ОСОБА_1 , копію картки платників податків ОСОБА_1 , копію паспорту ОСОБА_3 , копію картки платників податків ОСОБА_3 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.02.2006р. ( НОМЕР_3 від 17.03.2006), нотаріально засвідчена копія Договору купівлі-продажу квартири від 11.11.2020, нотаріально засвідчена копія Витягу з ДРРП № 232010799 від 11.11.2020, копію квитанції про сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири у розмірі 1 % від вартості квартири, зазначеної в Договорі купівлі- продажу 11.11.2020, в розмірі 9656,00 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн., заява ОСОБА_1 про те, що він не набував права власності на житло (в тому числі не приватизувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя від 28.042021, заява ОСОБА_3 про те, що він не набував права власності на житло (в тому числі не приватизувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя) від 28.04.2021, відомості з ДРРП на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за ОСОБА_8 прав власності на житло від 31.01.2021, відомості з ДРРП на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за ОСОБА_3 прав власності на житло від 31.03.2021, нотаріально засвідчена копія Довідки AT «Державний ощадний банк України» з місця проживання (після 1992 року), що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_1 від 01.04.2021 № 120-66-11/269/1, нотаріально засвідчена копія Довідки AT «Державний ощадний банк України» з місця проживання (після 1992 року), що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду ОСОБА_3 від 01.04.2021 р. № 120-66-11/269, Довідка Приват банка за реквізитами (гривневий рахунок) видана Амер ОСОБА_2 від 28.04.2021.

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві листом від 17 травня 2021 року № 2600-0603-8/79758 надало відповідь, в якій позивачу було відмовлено у поверненні помилково сплаченого збору, в обґрунтування якої відповідач зазначив: «Звернення до ГУ ПФ України в м. Києві щодо повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є безпідставним у зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866, відповідно до якої нотаріус при посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна встановлює факт придбання його вперше (чи не вперше) на підставі заяви фізичної особи, що складається на ім`я нотаріуса в добровільній формі, а отже проведена Вами сплата збору у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, свідчить про те, що майно придбавалося Вами вперше, що встановить нотаріус».

Суд зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували факт придбання позивачем нерухомого майна вперше та підтверджували б придбання позивачем нерухомого майна вдруге чи втретє, відповідачем до суду надано не було.

У матеріалах справи наявна Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 250700549 від 31.03.2021, відомості щодо придбання позивачем іншого нерухомого майна, окрім того, що придбане за договором купівлі-продажу квартири від 11.11.2020, - відсутні.

Також наявна Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 250700759 від 31.03.2021, відомості щодо придбання нерухомого майна дружиною позивача відсутні.

Одночасно, будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним нерухомого майна вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

За таких обставин, у суду не виникає сумніву щодо того, що у межах спірних правовідносин позивач придбав квартиру вперше, а тому відповідно до вимог законодавства України звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, суд зазначає, що станом на час придбання позивачем нерухомості, як і на момент розгляду цієї адміністративної справи по суті, в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Так, вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у пункті 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Разом з тим, ухвалою Конституційного Суду України від 23 березня 2000 року № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

При цьому, оскільки на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок доказування, саме відповідач зобов`язаний довести факт, що позивач зобов`язаний був сплатити збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та придбав нерухоме майно не вперше.

Водночас, у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 819/33/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що «за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію».

В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

У матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність в неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, а судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач помилково сплатив до бюджету збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

У свою чергу, процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до п. 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відтак, судом встановлено, що позивач був звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні житла, але фактично сплатив цей збір у сумі 9656 грн.

Суд погоджується з аргументами позивача та робить висновок що така сплата здійснена позивачем помилково, а тому, сплачені кошти підлягали поверненню позивачу за поданням відповідача.

Аналогічні правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 819/442/17, від 30 вересня 2019 року у справі № 819/1727/16, від 14 травня 2019 року у справі № 819/259/17.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у позов слід задовольнити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053 м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ) щодо не сформування та не подачі до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києва (03115, м. Київ, вул. Терещенківська, будинок 11-а, ) подання про повернення Амер ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від договірної вартості квартири у сумі 9656,00 грн, сплаченого на підставі квитанції № ПН16361 від 11.11.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ) сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (03115, м. Київ, вул. Терещенківська, будинок 11-а, ) подання про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від договірної вартості квартири у сумі 9656,00 грн, сплаченого на підставі квитанції № ПН16361 від 11.11.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович