Справа № 320/42549/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року справа №320/42549/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку Західного офісу Держаудитслужби від 03.11.2023 про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-07-05-011645-а.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про безпідставність висновків відповідача про наявність порушень Закону України «Про публічні закупівлі» у діях позивача.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що оскаржуваний висновок прийнятий ним відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у наданому суду відзиві.

Такі доводи заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2023 Західним офісом Держаудитслужби за результатами моніторингу процедури закупівлі UA-2023-07-05-011645-а було оприлюднено в електронній системі закупівель висновок про встановлення порушення комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (Замовник) вимог підпункту 2 пункту 44, а також пункту 3 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 (далі Особливості) та зобов`язано усунути порушення шляхом припинення зобов`язань за укладеним за результатами тендеру договору з дотриманням норм Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, зокрема, але не виключно, шляхом письмового звернення до ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД» щодо розірвання договору.

У висновку від 03.11.2023 про результати моніторингу процедури закупівлі UA -2023- 07-05-011645-а відповідачем зазначено, що учасником ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД» у наданих у складі тендерної пропозиції розрахунках договірної ціни за відповідними статтями витрат при розрахунку загальновиробничих витрат, адміністративних витрат та прибутку безпідставно враховано трудовитрати робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні відповідних будівельних машин, чим недотримано вимог пунктів 5.4 та 5.8 Розділу V Настанови з визначення вартості будівництва Кошторисних норм України, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021р. № 281 та вимог Тендерної документації замовника, а саме, Додатку № 2, тож, тендерна пропозиція учасника підлягала відхиленню позивачем.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України (тут і далі нормативно-правові акти наведені у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

За змістом статті 7-1 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі також - Закон № 922) моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.

Відповідно до вимог Додатку №2 (Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі та технічна специфікація до предмета закупівлі) до тендерної документації Замовника учасник надає усі види послуг поточного ремонту відповідно до вимог діючих будівельних норм, та розраховує вартість відповідно до вимог Кошторисних норм України «Настанова з визначення вартості будівництва» (з урахуванням Зміни №1, №2).

Також, за вимогами Додатку №2 до тендерної документації у відповідності до Настанови з визначення вартості будівництва в складі пропозиції надати в електронному вигляді в форматі інформаційного блоку даних imd та в роздрукованому та відсканованому вигляді договірну ціну з пояснювальною запискою. До договірної ціни повинні бути надані: зведений кошторисний розрахунок вартості робіт; дефектний(і) акт(и) до локальних кошторисів; локальний(і) кошторис(и) (мають бути складені відповідно до технічного завдання з урахуванням будівельного технологічного процесу); відомсть(ті) ресурсів до локальних кошторисів; розрахунок(и) загальновиробничих витрат до локальних кошторисів; розрахунок(и) адміністративних витрат; розрахунок розміру прибутку; розрахунок вартості експлуатації будівельних машин і механізмів; кошторисний розрахунок, № П-154.

Відповідно до норм пункту 5.4 Розділу V «Визначення вартості об`єкта будівництва при складанні ціни пропозиції учасника процедури закупівлі (договірної ціни)» Кошторисних норм України «Настанова з визначення вартості будівництва», затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 №281 (далі Настанова №281) вартість експлуатації будівельних машин та механізмів у складі прямих витрат учасник процедури закупівлі (підрядник) визначає виходячи з нормативного часу роботи машин, необхідного для виконання обсягу робіт, що пропонується, та вартості експлуатації машин за одиницю часу їх застосування (машино-година) в поточних цінах з урахуванням положень пунктів 5.5 5.9 цієї Настанови.

Вартість машино-години власної будівельної техніки учасника процедури закупівлі (підрядника) визначається на підставі КНУ РКНЕМ, і відповідних поточних цін на них з додаванням амортизаційних відрахувань; витрат на заміну частин, що швидко спрацьовуються; вартості матеріальних ресурсів на ремонт і технічне обслуговування та перебазування машин; інших витрат, пов`язаних з експлуатацією і утриманням будівельних машин та механізмів, що враховуються в складі прямих витрат.

Також, згідно з пунктом 5.4 Розділу V Настанови №281 загальновиробничі та адміністративні витрати, а також прибуток враховуються в ціні пропозиції учасника процедури закупівлі (договірної ціни) в цілому по об`єкту будівництва і обчислюються з урахуванням трудовитрат робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні власних будівельних машин та механізмів будівельної організації.

Одночасно, за нормами пункту 5.8 Розділу V Настанови №281 вартість експлуатації машино-години будівельних машин та механізмів, що орендуються, приймається за ціною, що склалася в регіоні, яка визначена на підставі аналізу ринку послуг з оренди будівельних машин та механізмів в регіоні. У цьому випадку при обчисленні загальновиробничих та адміністративних витрат, а також прибутку в цілому по будові трудовитрати робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні будівельних машин і механізмів, які орендуються разом із цими робітниками, не враховуються.

Учасником ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД» у складі тендерної пропозиції надано відповідні локальні кошториси та розрахунки договірної ціни.

При цьому, у Локальному кошторисі на будівельні роботи №02-01-01 включено, зокрема, роботи з навантаження сміття екскаваторами на автомобілі-самоскиди (КР20-41-1) та перевезення сміття (СЗ11-30-М) із врахуванням трудовитрат робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні будівельної техніки при виконанні таких робіт 13,3 люд.- год, а також включено трудовитрати робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні будівельної техніки при виконанні робіт з монтажу (розділ 3 Локального кошторису №02-01-01) 149,38 люд-год. та при виконанні обмуровочних робіт 56,64 люд.-годин.

Одночасно, у складі тендерної пропозиції ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД» міститься Інформаційна довідка (№19 від 11.07.2023) про наявність обладнання, матеріально-технічної бази та технологій, у якій зазначено, зокрема, про наявність в учасника навантажувача- екскаватора колісного JCB3CX «SITEMASTER», самоскида КАМАЗ та автомобільного крана КТА-25, залучених за договором надання послуг технікою.

Також, учасником ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД» надано сканкопію укладеного з ТОВ «Дніпроенергомеханізація» договору №1002 від 10.02.2023 про надання послуг технікою, відповідно до умов якого (п.1.1) надання послуг технікою (навантажувач-екскаватор колісний JCB3CX «SITEMASTER», самоскид КАМАЗ та автомобільний кран КТА-25) здійснюється разом з особами, які мають право на керування (експлуатації) такою технікою.

У поданій учасником ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД» Інформаційній довідці про наявність обладнання, матеріальнотехнічної бази та технологій (№19 від 11.07.2023) про наявність власного будівельного автотранспорту учасника не вказано.

Отже, усі необхідні для виконання договору за предметом досліджуваної процедури закупівлі будівельні машини (навантажувач-екскаватор колісний, самоскид, автомобільний кран) залучені учасником за договором надання послуг з іншим суб`єктом господарювання.

Водночас, у наданому учасником ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД» у складі пропозиції розрахунку загальновиробничих витрат до Локального кошторису на будівельні роботи №02-01-01 (файл «Загальновиробничні витрати до локального кошторису 02-01-01.pdf») враховано трудовитрати робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні техніки стороннього суб`єкта господарювання (що буде залучена за договором надання послуг разом з особами, які мають право на керування (експлуатації) такою технікою, а саме навантажувач-екскаватор колісний JCB3CX «SITEMASTER», самоскид КАМАЗ, автомобільний кран КТА-25) в повному обсязі, що суперечить вимогам пункту 5.8 Настанови №281.

Зазначений вище обсяг трудовитрат робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні будівельних машин (навантажувач-екскаватор колісний JCB3CX «SITEMASTER», самоскид КАМАЗ, автомобільний кран КТА-25) включено також в загальній величині трудовитрат при розрахунку учасником адміністративних витрат та прибутку (файл «Розрахунок прибутку, адміністративних витрат.pdf»).

З врахуванням вищенаведеного, вбачається, що учасником ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД» у наданих у складі тендерної пропозиції розрахунках договірної ціни за відповідними статтями витрат при розрахунку загальновиробничих витрат, адміністративних витрат та прибутку безпідставно враховано трудовитрати робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні відповідних будівельних машин (що буде залучена за договором надання послуг разом з особами, які мають право на керування такою технікою), чим недотримано вимог пунктів 5.4 та 5.8 Розділу V Настанови №281.

Таким чином, учасником ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД» при поданні тендерної пропозиції недотримано вимог Додатку №2 до тендерної документації Замовника щодо здійснення розрахунку вартості послуг за предметом досліджуваної процедури закупівлі відповідно до вимог Настанови №281 (з урахуванням Зміни №1, №2).

Відповідно до підпункту 2 пункту 44 Особливостей №1178 замовник відхиляє тендерну пропозицію у разі, коли вона не відповідає вимогам, установленим у тендерній документації відповідно до абзацу першого частини третьої статті 22 Закону.

Однак, на порушення вимог підпункту 2 пункту 44 та, відповідно, пункту 3 Особливостей №1178, позивачем не відхилено тендерну пропозицію учасника ТОВ «НВП «РАКОН» ЛТД», а визначено його переможцем тендеру та укладено з ним договір від 01.08.2023 №ПРК-23-07.

Таким чином, суд визнає обґрунтованим зазначення в оскаржуваному висновку таких порушень позивачем вимог законодавства про здійснення публічних закупівель.

Щодо зобов`язань, що містяться в оскаржуваному висновку.

Висновок Західного офісу Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-07-05-011645-a складений у відповідності до Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 08.09.2020 № 552 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2020 за № 958/35241 (далі також Порядок).

Відповідно до п. п. 3, 7 п. 4 Положення про Західний офіс Держаудистлужби, затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 № 23, офіс відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, здійснює контроль за дотриманням законодавства про закупівлі; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог.

Частиною 7 статті 8 Закону № 922 визначено перелік інформації, що обов`язково зазначається у висновку, зокрема: опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу процедури закупівлі, та зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Частиною 19 статті 8 Закону № 922 встановлено, що форма висновку та порядок його заповнення визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. На виконання даної норми наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 № 552 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.10.2020 за № 958/35241) затверджено форму висновку про результати моніторингу процедури закупівлі та порядок заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі.

У пункті 3 розділу ІІІ Порядку № 552 визначено, що у разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель пункт 3 має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якої орган державного фінансового контролю (далі також орган ДФК) зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.

Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» є основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність органу ДФК, тому статті 2 та 5 даного Закону є структурними одиницями компетенційного нормативно-правового акта, а сам Закон, в цілому, є компетенційним правовим актом, адже стаття 2 визначає, що у галузі (сфері) закупівлі головним завданням органу ДФК є дотримання законодавства про закупівлі, а стаття 5 передбачає, що порядок проведення моніторингу закупівель встановлений Законом про закупівлі, та є відсильною нормою.

Таким чином, зазначення у висновку зобов`язання щодо кожного порушення, у разі його виявлення, є обов`язком, а не правом органу державного фінансового контролю. В той же час, чинним законодавством, яке регулює діяльність органу державного фінансового контролю, не визначено яке саме зобов`язання має міститись у висновках про результати проведення моніторингу процедур закупівель.

Верховний Суд у постанові від 01.02.2024 у справі № 640/18786/22 зазначає:

« 65. При цьому Верховний Суд вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій про визначення контролюючим органом у Висновку вимог щодо порядку усунення допущених порушень, які суперечать вимогам чинного законодавства та неможливо виконати.

66. Відповідач у Висновку, з огляду на встановлене порушення законодавства у сфері закупівель, яке є значущим через необ`єктивне та упереджене визначення переможця процедури закупівлі, та керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі» Держаудитслужба зобов`язала здійснити заходи щодо усунення виявленого порушення шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

67. Виходячи із структури та змісту частини сьомої статті 7-1 Закону №922-VIII та Порядку №522, саме замовник публічної закупівлі вправі визначати, яким чином він має намір усунути виявлені правопорушення, обираючи один із визначених законом правомірних варіантів поведінки.

68. Із приписів Закону №922-VIII вбачається, що на відповідача покладений обов`язок зазначити варіанти правомірної поведінки, тобто замовнику дається право вибору: вжити заходів щодо розірвання договору, та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, надати аргументовані заперечення, інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

69. Варіант усунення порушення шляхом розірвання договору направлений на приведення відносин між сторонами у первісний стан. У разі недотримання учасником процедури закупівлі усіх кваліфікаційних вимог, зазначених у тендерній документації замовника, останній на вимогу Закону № 922 повинен відхилити тендерну пропозицію учасника та відмінити закупівлю, що робить укладання договору взагалі неможливим.

70. Відповідно до частини першої статті 41 Закону №922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

71. Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

72. Згідно із частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

73. Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 цього Кодексу.

74. Таким чином, укладення договорів є завершальною стадією проведення процедури закупівлі, тому не відхилення пропозиції учасника та, як наслідок, укладення договору, є підставою для розірвання такого договору.

75. Як вбачається зі змісту Висновку, відповідач конкретизував, які саме заходи повинен вжити позивач, визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його чіткість та визначеність.

76. Аналогічні висновки висловив Верховний Суд у постановах від 24 січня 2023 року (справа № 280/8475/20), від 31 січня 2023 року (справа № 260/2993/21), від 28 вересня 2023 року (справа №140/13717/21).

77. За цих обставин Верховний Суд Верховний Суд вважає, що спірний висновок відповідача є таким, що відповідає критеріям, визначеним у частині другій статті 2 КАС України, є правомірним та підстави для його скасування судом відсутні.

78. Протилежні висновки судів попередніх інстанцій є необґрунтованими, оскільки спростовуються викладеними правилами чинного законодавства.».

Зважаючи на вищевикладене, Верховний Суд підтверджує правомірність, конкретизованість і пропорційність зобов`язань, що є аналогічним тим, що міститься у Висновку, який оскаржується позивачем у даній справі.

Слід зазначити, що статтею 206 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов`язання може бути розірвано сторонами, відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Аналогічно, статтею 651 Цивільного кодексу України визначено підстави для зміни або розірвання договору. Зокрема, як передбачено цією статтею, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окрім цього, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Також, положеннями частини першої статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відтак, з огляду на приписи частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що підставами недійсності укладеного за результатами вищевказаної закупівлі правочину є недодержання вимог Закону в момент його укладення в частині недотримання порядку здійснення закупівель, то єдиним шляхом усунення порушення є припинення зобов`язань по договору про закупівлю.

Верховний Суд у постанові від 29.10.2021 у справі № 520/258/20 зазначає, що «…єдино можливим способом припинення дії договору, укладеного з порушенням Закону № 922, є його розірвання. Спосіб розірвання мають обрати сторони…».

Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку, що відповідачем обґрунтовано включено наведені порушення до висновку щодо моніторингу процедури закупівлі, а тому підстави для визнання його протиправним та повного скасування відсутні.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) було доведено правомірність прийнятого ним оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (07301, місто Вишгород, вулиця Кургузова, будинок 3-В; ) до Західного офісу Держаудитслужби (79000, місто Львів, вулиця Костюшка, будинок 8; ) про визнання протиправним та скасування висновку відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.