Справа № 820/1079/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
17 лютого 2025 року Справа № 820/1079/18
УСТАНОВИВ:
05.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою в порядку вимог ст. 383 КАС України, у якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 у справі №820/1079/18;
Відповідно до ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.
Досліджуючи вказану заяву, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд зазначає таке.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 у справі №820/1079/18 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 4 під., 6 пов.) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано незаконними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова та рішення від 09.02.2018 (протокол №6), які полягають у відмові здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років в розмірі 90 відсотків, призначеної згідно зі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII, відповідно до поданої заяви від 08.02.2018 на підставі довідки прокуратури Харківської області від 07.02.2018 № 18-53.

Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести перерахунок призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії), виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати прокурора Харківської області, на підставі довідки прокуратури Харківської області від 07.02.2018 №18-53, без обмежень її максимального розміру.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судові витрати в загальному розмірі 1409,60 (тисяча чотириста дев`ять гривень 60 копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 4 під., 6 пов.).

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 11.04.2018 у справі №820/1079/18 набрало законної сили 15.06.2018.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 замінено відповідача Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Свободи, б. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ - 14099344).

Вищевказане рішення виконувалося відповідачем до січня 2025 року.

Розмір пенсійної виплати позивача з моменту перерахунку та набрання рішення суду у справі №820/1079/18 складала 88491,12 грн та виплачувалася позивачу в повному розмірі з моменту набрання рішення законної сили до 23 січня 2025 року, що підтверджується копією скріншоту надходження пенсійних виплат з електронної пенсійної справи.

23 січня 2025 року позивач отримав пенсійні виплати у розмірі 35292,31 грн, що підтверджується копією скріншоту надходження пенсійних виплат за січень 2025 року з додатку Приват24.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цією заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам заяви, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Так, з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Як вже зазначалося вище, судовим рішення встановлено право позивача на виплату позивачу пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії), виходячи із розрахунку 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати прокурора Харківської області, на підставі довідки прокуратури Харківської області від 07.02.2018 №18-53, без обмежень її максимального розміру.

Отже, суд робить висновок про те, що безпідставно відповідач обмежив пенсійні виплати позивача після того, як рішення суду за №820/1079/18 набрало законної сили та стало обов`язковим до виконання, оскільки відповідно до рішення Харківського окружного суду за №820/1079/18 розмір пенсії відповідача повинен складати 88491,12 грн й не може бути обмежена або зменшена.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, невиконання або неналежне виконання рішення суду суперечить вимогам ст. 6 Конституції України щодо здійснення державної влади в Україні на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Виходячи з вищевикладеного, з метою ефективного судового захисту прав позивача на пенсійне забезпечення, суд вважає, що вимоги заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України є такими, що підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 КАС України.

Так, статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Відповідно до положень ч.6 ст.383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу у порядку, передбаченому КАС України.

Суд враховує, що частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за наявності підстав для задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до частини 5 статті 249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Враховуючи викладене вище, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо виконання не в повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 у справі №820/1079/18 стосовно виплати у повному розмірі 88491,12 грн, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду та зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, підлягає в цій частині задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у місячний термін з моменту отримання цієї ухвали надати Харківському окружному адміністративному суду відповідь про виконання вказаної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 370, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України в адміністративній справі №820/1079/18 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Свободи, б. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування обмежень та виплати пенсії ОСОБА_1 у розмірі 35292,31 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 у справі №820/1079/18;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у розмірі 88491,12 грн, відповідно до протоколу про перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, згідно з довідкою №18-53 прокуратури Харківської області від 07.02.2018 та здійснювати виплати, з урахуванням перерахунку, вказаної пенсії у повному обсязі, без обмеження її максимального розміру та забезпечити подальші виплати у розмірі 88491,12 грн.

Копію ухвали направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про виконання цієї ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Шляхова