Справа № 755/17884/20
Суддя: Якусик О. В.
Дата ухвалення: 2021-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/158/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Ганіної М.Д., позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Рядніна А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до інспектора батальйону 1, роти 4 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Кісельова Андрія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3095741 від 7 вересня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 07 вересня 2020 року взагалі не керував транспортним засобом і у постанові не зазначено, якими саме доказами підтверджується порушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону 1, роти 4 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Кісельова Андрія Володимировича, третя особа: УПП в м. Києві ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 січня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору у розмірі 420,40 гривень.

11 березня 2021 року представником позивача Навродським О.В. подано заяву про усунення недоліків, в якій він також надав згоду щодо можливості заміни судом визначеного ним відповідача (інспектора патрульної полції Кісельова О.В.) на належного - Департамент патрульної поліції.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 755/17884/20, призначено розгляд справи на 29 березня 2021 року.

26 березня 2021 року від представника Департаменту патрульної поліції Сокирко Г. на електронну адресу суду надійшла заява про залучення Департаменту до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 березня 2021 року замінено первісного відповідача у справі № 755/17884/20 інспектора батальйону 1, роти 4 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Кісельова Андрія Володимировича на належного відповідача - Департамент патрульної поліції, відкладено розгляд справи на 14 квітня 2021 року.

05 квітня 2021 року Департамент патрульної поліції подав пояснення щодо позову, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що факт керування позивачем 07 вересня 2020 року транспортним засобом Peugeot Ion, номерний знак НОМЕР_1 підтверджується відеозаписом, а також постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2020 року у справі № 755/14534/20, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також відповідач вважає безпідставними доводи позивача про порушення інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 07 вересня 2020 року поліцейський роти № 4 бат. №1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенант поліції Кисельов А.В. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3095741, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що 07 вересня 2020 року о 04:15:19 у м. Києві по вул. Садова 68 керував автомобілем без необхідних документів, а саме без посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.1. ПДР.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.

За змістом пунктом 1 статі 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 5 статті 121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Як встановлено 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема. (а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; (б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Статтями 72-79 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом досліджено диск з відеозаписом, який був наданий Департаментом патрульної поліції, та встановлено, що цей відеозапис починається з моменту переслідування транспортного засобу, яким керував позивач, містить вимогу працівника поліції до позивача пред`явити документи та закінчується тим, що позивач на виконання цієї вимоги погоджується надати документи і тягнеться до бардачка автомобіля. Цей відеозапис не містить підтвердження того, що позивач не мав при собі. відмовився надавати, не надав працівнику поліції документи, які вказані у оскаржуваній постанові.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що такий доказ не може бути оцінений судом як належний, оскільки не мітить достатньої інформації щодо предмета доказування у цій справі.

Крім цього, як зазначає позивач і це підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 537874 від 07 вересня 2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо позивача, його особу встановили згідно з посвідченням водія НОМЕР_2 , яке і було вилучено працівниками поліції згідно з вказаним протоколом, який був складений 07 вересня 2020 року о 04:53 год., а саме правопорушення вчинено о 03:38 в м. Києві по вул. Садова 85 (Русанівські сади).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в статті 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Як зазначено у пункті 30 постанови Верховного Суду від 8 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи, що єдиним доказом, наданим відповідачем на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є наданий відеозапис, який, як зазначено вище, не містить інформації щодо відсутності у позивача або ненадання позивачем на вимогу працівника поліції посвідчення водія і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, факт вилучення у позивача посвідчення водія під час складання протоколу про адміністративне за ч. 1 ст. 130 КУпАП у цей же часовий проміжок і цьому ж місці, суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення не доведена поза розумним сумнівом, оскільки, враховуючи позицію позивача щодо обставин цієї події, викликає обґрунтований сумнів у тій версії події, яка викладена у оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та не виключає можливості припустити обставини, на які посилається позивач у своїй позовній заяві, які не є явно безпідставними.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем не доведено роза розумним сумнівом факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на відсутність належних і достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАМ № 3095741 від 07 вересня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір за подання позовної заяви у сумі 420,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 2, 9, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ №3095741 від 7 вересня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ідентифікаційний код 40108646) витрати по сплату судового збору у розмірі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17 лютого 2025 року.

Суддя О.В. Якусик