Справа № 420/3470/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3470/25
УХВАЛА

17 лютого 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши поза межами судового засідання заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказу та висновку,-

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі «Електронний суд» 03.02.2025 року) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якій представник позивача просить суд:

визнати протиправними дії представників ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо комплексу мобілізаційних заходів відносно позивача;

визнати протиправним наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 , про призов на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 та скасувати його в повному обсязі;

визнати протиправним висновок ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо визнання придатним позивача до військової служби та скасувати його в повному обсязі. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

В обґрунтування вимог позову зокрема, зазначено, що 26 січня 2025 року приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи власним автомобілем, на АДРЕСА_1 був зупинений на неофіційному мобільному блокпості. Працівник поліції, який зупинив, під час перевірки документів повідомив, що позивач перебуває у розшуку, але в додатку «Резерв+» інформація про статус «в розшуку» не відображалася. Відразу, з використанням психологічного та фізичного впливу, для подавлення можливості захисту своїх законних прав та інтересів, проти його волі, за відсутності будь-яких матеріалів по справі про адміністративне правопорушнення відносно ОСОБА_1 , не складаючи жодних процесуальних документів, не роз`яснюючи прав передбачених Законами України разом із представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , силою, під озброєним конвоєм, фактично позбавивши волі, доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В розташуванні зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_3 , відразу вилучили мобільний телефон і потім ОСОБА_1 , без його фізичної участі, сфальсифікували документи, щодо придатності до військової служби, оформили висновок ВЛК в якому зазначили придатний до військової служби, та не надавши його Позивачу, не надавши можливості і часу на оскарження, силою, під озброєним конвоєм, відвезли до навчального табору ЗСУ в Житомирській області. У Острового при собі був лише паспорт, але в усній формі він повідомив працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 про наявність певних хвороб і оформленого, за місцем реєстрації, об`єднаною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 рішення, оригінал якого при собі не має, а лише є його електронна копія (фотокопія на телефоні), яку відразу пред`явив. В рішенні зазначено, що ОСОБА_1 тимчасово непридатний до військової служби строком на 6 місяців. Оформлюючи висновок ВЛК в ІНФОРМАЦІЯ_6 , працівники зазначеного РТЦК на факт наявності рішення ВЛК оформленого в м. Миколаєві, за місцем реєстрації та обліку, увагу не звертали. Продовжуючи чинити свавілля, діючі упереджено, не надали жодної можливості, щоб в будь-який спосіб доставити оригінал висновку ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На думку позивача, оформлюючи фактично без його участі новий висновок ВЛК, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи в зговорі з головою ВЛК, здійснили службовий підлог. Таким чином, рішення військово-лікарської комісії прийнято з порушенням Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого Наказом МО від 14.08.2008 №402. Даний висновок відображає реальний стан здоров`я позивача та його реальну придатність до військової служби.

Ухвалою від 07.02.2025 року позовну заяву залишено без руху.

12.02.2025 року представник позивача подав заяву про усунення недоліків, в додатки до якої надано докази сплати судового збору у сумі 968,96грн., адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 із доказами надіслання цього запиту відповідачу.

Ухвалою суду від 17.02.2025 року продовжено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

14.02.2025 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів та заяву про забезпечення позову, у якій просить:

зупинити дію наказу Про призов на військову службу за мобілізацією на час розгляду справи та до набрання законної сили судового рішення у адміністративній справі №420/3470/25 за позовом ОСОБА_1 ;

зобов`язати командування, негайно направити ОСОБА_1 за місцем проживання для проходження лікування в межах затвердженого об`єднаною ВЛК Центрального та ІНФОРМАЦІЯ_5 висновку про непридатність до військової служби.

В обґрунтування заяви з посиланням на норми ч.ч.1,2 ст.150, ч.2 ст.152 КАС України зазначено, що відносно ОСОБА_1 створений та підписаний наказ Про призов на військову службу за мобілізацією, згідно якого ОСОБА_1 направлено до розподілу та відправки до визначених військових частин згідно з мобілізаційним розпорядженням. За результатами медичного огляду, проведеного військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби та направлено для проходження військової служби за призовом по мобілізації до ЗСУ. Позивач має певні хвороби які затверджені, діючим, ніким не скасованим висновком об`єднаної ВЛК Центрального та ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до висновку ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби строком на шість місяців. Військовозобов`язані, які отримали даний висновок не підлягають призову на військову службу на час його дії. У випадку встановлення тимчасової непридатності на строк від 6 до 12 місяців надається довідка про відстрочку від мобілізації на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Отже, позивач не підлягає призову на військову службу згідно оформленої, за місцем реєстрації, об`єднаною ВЛК Центрального та ІНФОРМАЦІЯ_5 довідки, що він тимчасово непридатний до військової служби строком на 6 місяців.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані докази, суд дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.152 КАС України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 7 статті 154 КАС України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що вона відповідає положенням ст.152 КАС України. Підстав для повернення заяви про забезпечення позову заявнику без розгляду суд не убачає.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд вважає, що виключно твердження щодо існування обставин, які відповідають умовам забезпечення позову, не слугує безумовною підставою для застосування таких заходів. При оцінці обґрунтованості заявленого клопотання суд зобов`язаний встановити належність таких обставин критеріям, визначеним у ст.150 КАС України.

Протиправність оскаржуваних дій відповідача наразі є спірною.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Наразі позивач не усунув недоліки позовної заяви від 07.02.2025 року, замість цього подав клопотання про витребування доказів, покликаючись на те, що за адвокатським запитом представника до ІНФОРМАЦІЯ_7 не було отримано відповіді.

Суд констатує, що вжиття заходів забезпечення позову є передчасним, оскільки неможливо встановити, дію якого саме акту індивідуальної дії (його реквізити) позивач просить зупинити.

Також позивач не пояснює, яке «Командування» має вчинити запропоновані ним дії з метою забезпечення позову та який зв`язок цих заходів з предметом позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доводи заяви позивача недоведеними, а саму заяву про забезпечення позову необґрунтованою.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 суд не вбачає підстав для забезпечення позову з наведених у заяві мотивів, що не перешкоджає йому подати таку заяву у подальшому, ґрунтуючись на інших аргументах та відповідних доказах.

З цих підстав суд відмовляє позивачу у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у забезпеченні позову у справі №420/3470/25 за заявою представника ОСОБА_1 (вх.№14056/25 від 14.02.2025 року).

Відповідно до ч.ч.8,9 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги.

Суддя М.М. Аракелян