Справа № 440/569/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 лютого 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/569/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису та рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису та рішення, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 007 від 18.12.2024 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін,

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення № 017 від 18.12.2024.

Підставою даного позову є винесення відповідачем протиправного, на думку позивача, припису №007 від 18.12.2024 та рішення про застосування адміністративно - господарських санкцій за порушення законодавства про ціни і ціноутворення № 017 від 18.12.2024.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/569/25, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.02.2025 до канцелярії суду ОСОБА_1 подано заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог у справі №440/569/25. В обґрунтування заяви зазначено, що оскаржуваний позивачем припис стосується перевірки за заявою позивача до органу державного контролю Держпродспоживслужби, оскільки припис встановлює порушення по нарахуванню за послуги за адресою ОСОБА_1 та містить вимоги щодо перерахунку саме ОСОБА_1 . Також у заяві ОСОБА_1 зазначає, що судове рішення прямо впливає на його права та обов`язки щодо оплати комунальних послуг. Крім того, зазначає, що особливості розгляду цієї справи не підпадають під ознаки окремих категорій справ незначної складності, зазначених у статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ОСОБА_1 просить розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Таким чином, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, може вступити у справу на стороні позивача або відповідача або може бути залученою судом до участі у справі лише у разі, коли рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки такої особи.

Частинами 4, 5 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Виходячи з наведеного, обов`язок доказування щодо впливу рішення суду на права, свободи, інтереси або обов`язки третіх осіб покладений на особу, яка подає відповідну заяву.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи те, що рішення суду за наслідками розгляду даної справи може вплинути на обсяг прав та обов`язків ОСОБА_1 в частині розміру плати за послуги з постачання теплової енергії у сумі 21873,04 грн., відтак суд вважає за необхідне залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Щодо заяви ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини другої цієї статті, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

У силу положень пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною другою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ця справа не відноситься до спорів, визначених у частині четвертій статті 12, частині четвертій статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, що можуть бути розглянуті виключно за правилами загального позовного провадження.

Натомість спір виник у справі незначної складності, для якої визначений розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому частиною першою статті 259 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно до частин 5, 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується судом з урахуванням необхідності заслуховування таких пояснень.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справіv. Germany (Аксен проти Німеччини), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі Varela Assalino v. Portugal (Варела Ассаліно проти Португалії), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

У даному випадку кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України із урахуванням норм, визначених главою 10 "Розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження" цього Кодексу .

У своєму клопотанні ОСОБА_1 не навів обґрунтованих підстав того, що справа не може бути розглянута без попереднього усного заслуховування пояснень учасників щодо суті спору.

Бажання учасників справи викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи з повідомленням (викликом) учасників справи.

Аналогічний висновок зазначений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 05 квітня 2022 року у справі №520/13981/21 та від 03 грудня 2020 року у справі № 440/2722/20

За викладених обставин, зважаючи на те, що цей спір виник у справі незначної складності, враховуючи характер спірних відносин, склад учасників та предмет доказування, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження)

Відносно тверджень у заяві, що дана справи має значний суспільний інтерес, суд зазначає, що такі доводи є суб`єктивною думкою особи, оскільки припис відповідача стосується перерахунку вартості послуг теплопостачання споживачу ОСОБА_1 і його індивідуального звернення від 20.11.2024 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 05 квітня 2021 року у справі №420/8512/20 зазначив, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Таким чином у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо розгляду цієї справи з повідомленням (викликом) учасників справи, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 257, 260, 262, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про залучення третьої особи задовольнити.

Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Запропонувати ОСОБА_1 у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати пояснення щодо позовної заяви.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд цієї справи з повідомленням (викликом) учасників справи відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Бевза