Справа № 351/179/25
Суддя: Мартинюк В. І.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/179/25
Номер провадження №2-а/351/9/25
У Х В А Л А

І МЕ Н ЕМ У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Мартинюк В.І., ознайомившись з матеріалами справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі т.в.о. начальника ТЦК та СП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі т.в.о. начальника ТЦК та СП ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві вказується повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 процесуальних обов`язків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав та не вказав ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно із частинами 1, 2, 4, 5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї копій документів, позивач обґрунтовує позовні вимоги письмовими доказами, що не засвідчені належним чином, зокрема без підтвердження відповідності копії письмових доказів оригіналу, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За таких обставин позовна заява не відповідає вимогам частини 5 статті 160 та частини 4 статті 161 КАС України.

Крім того, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг зі сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року складає 3028 гривень.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач просить скасувати постанову №143/25 від 03.02.2025, винесену т.в.о. начальника ТЦК та СП ОСОБА_2 .

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору для подання позовної заяви немайнового характеру, що подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х0,4 = 1211, 20), тобто судовий збір повинен становити 1211 гривень 20 копійок. Однак, відповідно до квитанції №ПН3281834 від 10.02.2025 судовий збір сплачено в сумі 605 гривень 60 копійок.

Отже, позивачу необхідно доплатити судовий збір у сумі 605 гривень 60 копійок за позовну вимогу щодо скасування постанови.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, за таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст. 160, 161, 169, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 , з часу вручення копії ухвали, десятиденний строк, для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Василь МАРТИНЮК