Справа № 200/7141/24
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

14 лютого 2025 року Справа №200/7141/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В. розглянувши в спрощеному провадженні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Національного банку України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору куплі-продажу позивач є власником двокімнатної квартири за адресою у м. Донецьк. Квартира була придбана за рахунок кредитних коштів в Акціонерно - комерційному банку «Форум»; виконання умов кредитного договору було забезпечено іпотечним договором; предмет іпотеки придбана квартира.

Позивач зазначає, що в 2016 році повністю повернув кредитні кошти банку шляхом внесення готівки в касу ПАТ «БАНК «ФОРУМ».

Пізніше, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 р. № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК «ФОРУМ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 р. N249 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК`ФОРУМ». 16.06.2014 р. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК`ФОРУМ» повернуто до Національного банку України банківську ліцензію.

04.07.2019р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесений запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «БАНК «ФОРУМ» як юридичної особи. Ліквідація банку здійснена без правонаступників.

При перевірці відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира за адресою- м.Донецьк на дату 23.08.2024 р. значиться в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

На виконання вимог ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд передав, а Національний банк України прийняв документи неплатоспроможного ПАТ «БАНК «ФОРУМ» на зберігання. В описах архівних справ ПАТ «БАНК «ФОРУМ» кредитна справа (у тому числі кредитний договір, договір іпотеки N25692 від 28.07.2008) ОСОБА_1 не значиться та на архівне зберігання до Національного банку України не передавалася, що підтверджується листом Національного банку України № 14-0004/72307 від 23.09.2024.

Боргів перед ПАТ «БАНК «ФОРУМ» позивач також не має, що підтверджується листом Донецького ВДВС у Донецькому районі Донецької області Східного МУ МЮ від 25.12.2024 року № 22.7-39165 (виконавчі провадження відсутні).

Позивач наголошує, що наявність обмежує його права щодо мирного володіння майном та просить суд звільнити майно з арешту шляхом зняття заборони на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка накладена 28.07.2008р. приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є.

Ухвалою від 14.10.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми, в. Кондратьєва, 28, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 16.12.2024 року клопотання про заміну відповідач на належного, - задоволено. Замінено відповідача - Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми, в. Кондратьєва, 28, ) на належного - Національний банк України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, ).

06.01.2025 року відповідач, посилаючись на практику касаційного суду, надав клопотання про закриття провадження по справі, яке обумовлене тим, що спір про звільнення майна з під арешту має розглядатися за правилами цивільного судочинства як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на його нерухоме майно.

Розглядаючи зазначене клопотання суд звертає увагу заявника на наступне.

Згідно ст. 166 КАС України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до частини першої статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи, що клопотання відповідача про закриття провадження по справі не містить доказів направлення позивачу, та таке клопотання підлягає залишенню без розгляду.

Щодо суті спору суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно- владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.08.2018 у справі № 914/2006/17.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин оскільки відповідач не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Звільнення майна з під арешту є захистом прав позивача, яке направлено на вільне володіння, користування та розпорядження відповідним майном.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги тим, що наявність даних заборон обмежує його права щодо вільного володіння, користування, розпорядження особисто належним майном. Отже, спір у цій справі не є публічно- правовим.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про звільнення майна з під арешту має розглядатися за правилами цивільного судочинства як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на його нерухоме майно.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.02.2019 у справі № П/811/1884/17 та у постанові від 27.02.2019 у справі № 200/23151/14-ц.

З огляду на це, варто зазначити, що Верховним Судом у зазначеній постанові зроблено наступні висновки:

«Касаційний суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України, частини четверта, шоста статті 294 ЦПК України)».

З огляду на це, варто зазначити, що справи окремого провадження розглядаються лише за правилами цивільного судочинства.

Статтею 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно п. 1 частини 1, 2 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що підставою позовних вимог є право позивача, яке направлено на вільне володіння, користування та розпорядження відповідним майном, суд вважає, що спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Керуючись положеннями КАС України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Національного банку України про закриття провадження, - залишити у без розгляду.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національного банку України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Роз`яснити позивачу, що вирішення цього питання відноситься до цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Стойка