Справа № 340/7887/24
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/7887/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через уповноваженого представника адвоката Мандрика В.В., звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.01.2023 по 01.02.2023, з 01.02.2023 по 14.03.2023, з 14.03.2023 по 02.06.2023, з 02.06.2023 по 29.06.2023, з 28.07.2023 по 15.08.2023;

2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.01.2023 по 01.02.2023, з 01.02.2023 по 14.03.2023, з 14.03.2023 по 02.06.2023, з 02.06.2023 по 29.06.2023, з 28.07.2023 по 15.08.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що відповідачем не в повній мірі нараховано та виплачено позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарського-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, отриманим 13.09.2022 року. Тому позивач змушений був звернутись до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою судді від 16.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та зобов`язано відповідача надати суду докази (а.с. 40-54).

Представником військової частини НОМЕР_2 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позивач отримав за час лікування, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) за період з вересня 2022 року по 12 січня 2023 року додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн на місяць (на підставі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №578 від 04.10.2022. За період з 13.01.2023 року по 15.08.2023 року документи на підтвердження перебування на стаціонарному лікуванні понад чотири місяці підряд до військової частини не надавались, а відтак, підстави для виплати у подальшому позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 грн. відсутні (а.с. 40-54).

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

13.02.2024 року, через електронний кабінет, представник позивача надав для долучення до справи докази направлення на адресу відповідача медичних виписок за весь час перебування на лікуванні, із заявою від 19.04.2024 року (а.с. 55-58).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

У період з 10.02.2025 року по 14.02.2025 року суддя не здійснював правосуддя у зв`язку з проходженням підготовки в Національній школі суддів України.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу №150 від 30.05.2022 року проходив військову службу в Збройних Силах України у складі Військової частини НОМЕР_2 (а.с. 59).

Згідно довідки про обставини травми від 04.10.2022 року №579 (а.с. 14 зв.), під час проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_2 , майор ОСОБА_1 , командир з механізованого взводу 3 механізованої роти, 13.09.2022 року отримав мінно-вибухову травму, відкритий перелом проксимального відділу обох кісток гомілки із зміщенням уламків. Травма отримана під час ведення бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, на території Херсонської області, не перебував під дією алкоголю, наркотичних та психотропних речовин, був у засобах індивідуального захисту.

Після отриманого 13.02.2022 року (ф.100 а.с. 15) поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні та відпустках за станом здоров`я:

виписка №12808 (а.с. 16-17) - з 13.09.2022 по 23.09.2022;

виписний епікриз №8278 (а.с. 17зв.-18) - з 23.09.2022 по 29.11.2022;

виписка №585221 (а.с. 18 зв.) - з 29.11.2022 по 01.02.2023;

виписка №585221 (а.с. 19) - з 01.02.2023 по 14.03.2023;

довідка ВЛК №1475 (а.с. 20) від 08.03.2023 - відпустка 30 календарних днів;

виписка №1074 (а.с. 20 зв. -21) - з 14.03.2023 по 02.06.2023;

виписка №2261 (а.с. 21 зв.) - з 02.06.2023 по 29.06.2023;

виписка №3104 (а.с. 22) - з 28.07.2023 по 15.08.2023.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №8338 від 20.05.2023 року гарнізонної військово-лікарської комісії НВМКЦ «НВКГ», травма тяжка, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. На підставі ст.17 «а» графи II Розкладу хвороб не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.22 зв.-23).

Відтак, матеріалами справи підтверджено перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні та у відпустках за станом здоров`я у період з 13.09.2022 року по 29.06.2023 року та з 28.07.2023 року по 15.08.2023 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 04.09.2023 року № 247 (а.с. 45) ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини на підставі наказу у зв`язку зі звільненням у запас за станом здоров`я відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Як зазначає позивач та підтверджено матеріалами справи, збільшену додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), з 13.01.2023 року він не отримував навіть після звільнення з військової служби.

Вказане не заперечується відповідачем.

Незгода позивача із бездіяльністю відповідача щодо виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн. пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 р. № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168.

Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту Постанова №168), пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 р. № 912/з/29, абзацами 3, 4 п. 3 якого передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості періодів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

До того ж, такої умови, як безперервність перебування на лікуванні, для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. приписами Постанови №168 не передбачено.

Відтак, у спірних правовідносинах по даній справі підлягають застосуванню саме приписи постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168.

Відповідно до довідки про обставини травми від 04.10.2022 року №572 (а.с. 14 зв.) під час проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травму, відкритий перелом проксимального відділу обох кісток гомілки із зміщенням уламків. Травма отримана під час ведення бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, на території Херсонської області, не перебував під дією алкоголю, наркотичних та психотропних речовин, був у засобах індивідуального захисту.

Перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1 підтверджено виписками з лікарняних закладів у період з 13.09.2022 року по 29.06.2023 року та з 28.07.2023 року по 15.08.2023 року (а.с. 15-23).

Суд зазначає, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) дотримані, встановлені судом вище в ході розгляду справи та підтверджуються матеріалами справи

Водночас за вказані періоди додаткову винагороду у збільшеному розмірі відповідач нарахував лише по 12.01.2023 року (чотири місяці підряд), у подальшому, посилаючись на тривале лікування та відсутність доказів на підтвердження потреби у лікуванні, припинив нарахування та виплату додаткової винагороди.

Відтак, виплачена сума за період перебування на стаціонарному лікуванні свідчить про не нарахування у повному розмірі збільшеної до 100000 гривень винагороди.

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України є Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2022 №402.

Відповідно до пункту 2.1 Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово - лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій , травм каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Отже, постанови ВЛК оформляються, у тому числі, у формі свідоцтва про хворобу.

Так, в матеріалах справи, крім довідки ВЛК № 572 від 04.10.2022 року, у якій ступінь тяжкості поранення визначено як « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 14 зв.), наявне свідоцтво про хворобу №8338 від 20.05.2023 року (а.с. 22 зв. -23), оформлене у відповідності з Положенням про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2022 №402. Таке свідоцтво про хворобу підтверджує, що травми, а саме безпосередньо отримана 13.09.2022 мінно-вибухова травма, з наслідками якої позивач перебував на тривалому стаціонарному лікуванні в декількох лікувальних закладах - ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, ступінь тяжкості травми - тяжка.

Отже на стаціонарному лікуванні та відпустці за станом здоров`я за наслідками поранення, отриманого 13.09.2022 року під час перебування на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 , позивач за наявними у справі матеріалами перебував у період з 13.09.2022 року по 29.06.2023 року та з 28.07.2023 року по 15.08.2023 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди за період з 13.09.2022 року по 29.06.2023 року та з 28.07.2023 року по 15.08.2023 року, протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустці за станом здоров`я.

Посилання відповідача на ненадання військовій частині НОМЕР_2 доказів на підтвердження потреби у тривалому лікуванні та медичних документів про перебування на лікуванні суд вважає необґрунтованими, адже відповідно наказу про звільнення у запас №247 від 04.09.2023 року позивача було звільнено за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу №8338 від 20.05.2023 року гарнізонної військово-лікарської комісії НВМКЦ «НВКГ», травми тяжка, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. На підставі ст.17 «а» графи II Розкладу хвороб не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку, однак відповідач навіть при звільненні позивача не нарахував та не виплатив останньому додаткову винагороду за спірний період.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди за період з 13.01.2023 року по 29.06.2023 року та з 28.07.2023 року по 15.08.2023 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшену до 100000 гривень, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання відповідачем доводів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність його рішень, дій чи бездіяльності, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд виснував про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення відповідачем судових витрат матеріали справи не містять, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 19, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме з 13.01.2023 року по 29.06.2023 року та з 28.07.2023 року по 15.08.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 гривень, за період з 13.01.2023 року по 29.06.2023 року та з 28.07.2023 року по 15.08.2023 року, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебуванні у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які зареєстрували електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи. Вказане не позбавляє права таку особу отримати копію судового рішення у паперовій формі за її окремою заявою.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО