Справа № 380/919/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 380/919/24 пров. № А/857/1935/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року з питань встановлення судового контролю у справі №380/919/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Кузан Р. І.,

дата ухвалення судового рішення 27 грудня 2024 року,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складання повного тексту судового рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перерахунку та індексації його пенсії за віком починаючи з 07 жовтня 2009 року у порядку та способах, що не відповідають статтям 26,27,28,40,42,43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), із встановленням особливостей: «Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено за рішенням суду у твердому розмірі - з 07 жовтня 2009 року довічно», нижче мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом, без нарахування надбавки до пенсії за наднормативний стаж та підвищення до пенсії, як дитині війни, компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії, з урахуванням перерахунку та індексації пенсії за період з 07 жовтня 2009 року на момент фактичної виплати заборгованості з пенсії; зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок, індексацію та виплату пенсії починаючи з 07 жовтня 2009 року по теперішній час, на рівних з іншими громадянами України умовах, відповідно до Закону №1058-IV, з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, на підставі документів, які перебувають у пенсійному справі, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, із застосуванням показників за стажем та заробітною платою, з урахуванням надбавок та підвищень до пенсії, у тому числі надбавки за наднормативний стаж та підвищення до пенсії як дитині війни, доплати до мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до віку та страхового стажу позивача, з виплатою заборгованості за пенсією після врахування перерахунку та індексації, з компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07 жовтня 2009 року на день фактичної виплати затриманої пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, на визначений позивачем банківський рахунок.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо поновлення та виплати ОСОБА_1 пенсії починаючи з 07 жовтня 2009 року в розмірі 4,20 грн, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до Закону №1058-IV. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, надбавок, підвищень, доплат та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону №1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково. Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі №380/919/24 та закрито провадження у справі.

Постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі №380/919/24 скасовано. Справу №380/919/24 направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року без змін.

19 грудня 2024 року представником позивача у суд першої інстанції подано заяву про встановлення судового контролю, в якій позивач просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у строк до 10 днів з дня винесення ухвали подати суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі №380/919/24 та попередити відповідача про накладення судом штрафу на начальника ГУ ПФУ у Львівській області у разі ненадання чи неприйняття судом звіту про виконання судового рішення. Заява мотивована тим, що станом на момент звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі №380/919/24 відповідачем у справі не виконано.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що у пенсійній справі позивача на Веб-порталі ПФУ розміщено старий (досудовий) протокол перерахунку пенсії, версія 1.6.78.1 від 26.10.2023р. 15:45, із встановленням "особливості" обчислення пенсії позивачу, а саме: "Не підлягають МАСОВИМ ПЕРЕРАХУНКАМ, призначено за рішенням суду, у твердому розмірі - з 07 жовтня 2009 року довічно" (додаток 12 позову ), що рішенням у справі визнано незаконним. Вказує, що станом на 19 грудня 2024 року позивачу виплачується пенсія у попередньому розмірі 4.20 грн. На гарячій лінії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу 19 грудня 2024 року повідомлено, що жодних дій щодо пенсії позивача на виконання судового рішення у справі №380/919/24 не провадиться. Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконав судове рішення у справі та наміри його виконання у відповідача відсутні. Звертає увагу на те, що пенсійний орган не звільнений від обов`язку виконати рішення суду, прийняте на користь позивача, а позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням такого рішення шляхом зобов`язання відповідача подати новий звіт про його виконання, якщо подальша поведінка відповідача буде давати підстави вважати, що він ухиляється від виконання рішення суду, затягує його виконання чи діє несумлінно і вживає заходів, необхідні його якнайшвидшого виконання. Зауважує, що у заяві позивача від 09 грудня 2024 року про встановлення судового контролю суду подано докази, що свідчать про невиконання відповідачем судового рішення у справі без поважних причин та навмисного ухилення від його виконання. При цьому, факт невиконання відповідачем судового рішення без поважних причин, незважаючи на повторні вимоги позивача, є доказом того, що за відсутності судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або його виконання затягне відповідач на невизначений термін. Акцентує увагу на тому, що позивач похилого віку, він та його представник постійно проживають за кордоном та не мають змоги звернутися до служби примусового виконання судових рішень (ДВС) з виконавчим листом. Суду також відомо, що служба ДВС на сьогодні не в змозі змусити орган ПФУ виконати судове рішення щодо пенсійних спорів, і особливо щодо оцінки методики проведення боржником розрахунків пенсії за віком. Штрафи, що накладаються виконавчою службою на орган ПФУ за невиконання судового рішення фактично/технічно не стягуються з органу ПФУ. Закон у цій частині не працює. У короткий час виконавець закриває виконавче провадження через невиконання відповідачем судового рішення. По суті, державний виконавець не має реальних заходів примусу боржника - органу ПФУ - до виконання судового рішення. Крім того, законом на позивача не покладено зобов`язання звернення до ДВС. Відповідно до частини 4 статті 382 КАС України відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви. Заявнику, який постійно проживає за кордоном, не можна дорікати за неподання заяв у ДВС для відкриття виконавчого провадження. Відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право на мирне володіння майном. Таким чином, відмовивши у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення у справі №380/919/24 на підставі не звернення позивача до ДВС, судом порушено норми чинного законодавства. З врахуванням наведеного вище просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою заяву про встановлення судового контролю задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача Мазан С. Р. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Крім того, представника відповідача додатково пояснила, що рішення суду першої інстанції виконане, перерахунок проведений і кошти виплачені.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в апеляційній скарзі зазначають про розгляд справи без їхньої участі, а тому враховуючи наведене, суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності позивача та його представника, за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі №380/919/24, яке набрало законної сили, позов задоволено частково.

З комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що на виконання рішення суду від 02 квітня 2024 року у справі №380/919/24 Львівський окружний адміністративний суд виконавчі листи не видавав.

Завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Доказів відкриття виконавчого провадження представником позивача суду не надано.

Крім того, представником позивача не надано доказів неможливості виконання рішення суду згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», не наведено причин та не надано достатніх доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду і на даний час є необхідність зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не доведено об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю, як зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача у строк до 10 днів з дня винесення ухвали подати суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі №380/919/24, у зв`язку з передчасністю звернення заявника з відповідною заявою.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14, 370 КАС України.

Приписи ст.382-383 КАС України передбачають декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (ст.382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч.1 ст.383 КАС України).

За змістом ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч.2 ст.382-1 КАС України).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований приписами ст.382-383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Колегія суддів зазначає, що застосування ст.382-383 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року визнано протиправними дії Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області щодо поновлення та виплати ОСОБА_1 пенсії починаючи з 07 жовтня 2009 року в розмірі 4,20 грн, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до Закону №1058-IV. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, надбавок, підвищень, доплат та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону №1058-IV, з урахуванням раніше виплачених сум.

Судове рішення набрало законної сили 21 листопада 2024 року.

Зі змісту письмових пояснень Головного управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-5903-8/205419 від 17 грудня 2024 року, поданих у суд першої інстанції вбачається, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду м. Львова від 02 квітня 2024 року у справі №380/919/24 пенсійним органом здійснено перерахунок з 07 жовтня 2009 року по даний час. Розмір пенсійної виплати станом на 01 березня 2024 року становить - 5532,67 грн: 4424,04 грн - розмір пенсії за віком; 472,20 грн - доплата за понаднормовий стаж за 20 років; 66,43 грн,- підвищенням дітям війни Пост. №112 п.6; 570,00 грн- компенсаційна виплата 80-річним. Повідомлено, що відповідно до частини першої статті 47 Закону №1058 пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі №380/919/24 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року по даний час. Вказаним рішенням суду спосіб виплати пенсії не визначено, тому Головне управління керується статтею 47 Закону №1058. Оскільки пенсіонер фактично не проживає в Україні, виплата пенсії може провадитися на визначений цією особою банківський рахунок. Одночасно зазначили, що виплата пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року у справі №380/919/24 буде проведена у найближчий виплатний період (том 2, а.с.103-104).

Крім того, колегія суддів зазначає, що у судовому засіданні 12 лютого 2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомлено про те, що ним вжиті всі заходи щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року в адміністративній справі №380/919/24.

Так, на підтвердження вищевказаних обставини представником пенсійного органу подано витяг з особового рахунку від 04 лютого 2025 року по пенсійній справі №63 зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07 жовтня 2009 року призначено пенсію за віком у розмірі 5532,67 грн (дата останнього нарахування 01 лютого 2025 року).

Крім того, відповідно до відомостей про проведення виплат у період з 01 січня 2025 року по 31 січня 2025 року ОСОБА_1 20 січня 2025 року виплачено заборгованість по пенсії, а саме: 5532,67 грн (основний розмір пенсії) та дадатковий розмір пенсії (182422,93+291821,58) у загальному розмірі 474244,51 грн.

Таким чином, наведеними вище обставинами підтверджується, що Головним управлінням Пенсійного фонду у Львівській області виконано рішення суду належним чином; суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передчасність поданої заяви, оскільки відповідачем вживалися заходи щодо його виконання.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідач вчиняв дії щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили, тому правові підстави для вжиття заходів судового контролю шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду в справі №380/919/24 відсутні.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Щодо доводів апелянта в частині висновку суду першої інстанції про обов`язковість звернення у ДВС з виконавчим листом, то колегія суддів вважає такі помилковими, оскільки законодавством такої вимоги не передбачено, однак такі факти не впливають на правильність по суті прийнятого судового рішення.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року з питань встановлення судового контролю у справі №380/919/24 прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС таку необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 370, 372, 382, 382-1, 383 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задовлення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 року з питань встановлення судового контролю у справі №380/919/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 14 лютого 2025 року.