Справа № 520/35412/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року № 520/35412/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

-визнати незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо утримання від прийняття рішення про зарахування до трудового стажу періодів роботи:Період строковой військовой служби з 29.10.1983р. по 29.11.1984р.;Період роботи у ВАТ «Микитівський доломітний завод» м.Горлівка Донецькій області з 30.08.1988р. по 09.01.1990р.;Період роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрєжевой Томської області росія ( в місцевості яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р.;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області о зарахувати до трудового стажу періодів роботи:Період строковой військовой служби з 29.10.1983р. по 29.11.1984р.;Період роботи у ВАТ «Микитівський доломітний завод» м.Горлівка Донецькій області з 30.08.1988р. по 09.01.1990р.;Період роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрєжевой Томської області росія ( в місцевості, яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р.;

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 13.04.2024р.. На його звернення від 11.10.2024р. про зарахування до трудового стажу періоди строковой військовой служби з 29.10.1983р. по 29.11.1984р.;період роботи у ВАТ «Микитівський доломітний завод» м.Горлівка Донецькій області з 30.08.1988р. по 09.01.1990р.; період роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрєжевой Томської області росія ( в місцевості, яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р.. Підтвердити зазначені періоди роботи трудовою книжкою він не може через її втрату, однак зазначені періоди роботи підтверджуються наявними довідками. Відповідач листом від 15.11.2024р. за 6/Т-03/8-2000/24, відмовив у зарахуванні зазначених періодів до трудового стажу. Вважаючи свої права порушеними звернувся до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав відзив на позов у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що період роботи позивача ВАТ «Томскнефть» та ВАТ «Микитівський доломітний завод» і проходження військової служби не зараховано до трудового стажу за відсутністю правових підстав. Просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) , зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.04.2024р..

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.11.2024р. за №32695-33496/Т-03/8/2000-/24, позивача на його звернення від 11.10.2024р. повідомлено, що пенсію обчислено при страховому стажі 22 роки 3 місяці 24 дні, пенсі. призначено та перераховано згідно чинним законодавством. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» До розрахунку страхового стажу не було враховано період роботи з 01.09.1988р. по 09.01.1990р., оскільки довідка, яка видана ВАТ «Микитівський доломітний завод» не містить номеру та дати видачі довідки. Також до розрахунку страхового стажу не зараховано періоди роботи в ОАО «Томскнефть» росія з 01.01.1992р. по 27.05.1993р. та з 02.07.1993р. по 15.02.1994р., оскільки ст.24-1 Закону передбачено, що періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. З 01.01.2023р. російською федерацією припинено участь в Угоді у сфері пенсійного забезпечення між Україною та російською федерацією. Щодо врахування довідки від 05.07.2024р. №2252, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_1 , про проходження військової служби з 29.10.1983р. по 04.12.1985р. запропоновано звернутися з відповідною заявою до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України (сервісний центр).

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в/ч НОМЕР_2 курсант з 15.11.83р. по 17.12.1983р.; в/ч НОМЕР_3 з 30.01.1984р. по 04.12.1985р., присвоєно військове звання сержант, військово-облікова спеціальність- спеціаліст колесних машин, водій автомобілів ВОС 837182-А(цифрова помітка відповідно з наказом).

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.07.2024р. №2252, підтверджено, що ОСОБА_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 , на строкову військову службу та перебував на військовій службі з 29.10.1983р. по 04.12.1985р., звільнений в запас на підставі наказу МО СРСР №279(підстава облікова картка до військового квітка).

У довідки ВАТ «Микитівський доломітний завод» значиться, що ОСОБА_1 працював з 01.09.1988р. по 09.01.1990р. слюсарем-ремонтнтиком на горячих ділянках робіт 5 розряду в цеху магнезитових виробів, наказ про прийом №350 від 30.08.1988р., наказ про звільнення №05 від 09.01.1990р..У довідці значиться примітка, що довідка видана на підставі особистої архівної картки, розрахункових відомостей по начисленню заробітної плати, наказів по заводу.

Архівним управлінням Адміністрацією міського округу Горлівки Донецької народної республіки від 14.06.2024р. 316.07-09/5071/182/02 на запит від 13.06.2024р. надана архівна довідка, у який зазначено, що в документах архівного фонду ВАТ «Микитівський доломітний завод» за вересень 1988р. по січень 1990р. наявні відомості про те, що нарахована заробітна плата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , складала «так в документах, а саме за 1988рік: вересень-215,54;жовтень-180,69; листопад-76,41, грудень 0-197,31; за період з 1989року заробітну плату було начислено за весь рік, за 1990рік лише за січень-133,33.

Архівною довідкою ВАТ «Томскнефть» восточной нефтяной компаніі від 05.05.2009р. за №112/4-1155, надану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджується, що він з повним робочим днем працював в будівельно-монтажному управління СМУ №3 тресту «Томскнефтестрой» виробничого обєднання «Томскнефть» з 16 квітня 1991року (Наказ №22-к від 16.04.1991р.) по 21 травня 1993р. (Нпаказ №29-к від 29квітня 1993р.)

З виписки з наказу №29-к від 29.04.1993р. по будівельно-монтажному управління №3 тресту«Томскнефтестрой» виробничого об`єднання «Томскнефть» п.4 ОСОБА_1 слюсаря 6 розряду звільнити в порядку переведення в «СМУ Треста «Томскнефтестрой» п.5 ст.29 з 27 травня 1993р.. Виплатити компенсацію за період з 16.04.1991р. по 27.05.1993р. за 17 робочих днів. Підстави особиста заява, згода керівництва.

Матеріали справи містять довідку ВАТ «Томскнефть» про заробіток ОСОБА_1 яка враховується при нарахуванні пенсії за період з квітня 1991 по лютий 1994р.

Вважаючи, свої права порушеними, щодо не зарахування зазначених періодів при призначенні пенсії звернувся до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Поняття «страхового стажу» введено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 № 1058-IV, який набув чинності з 1 січня 2004року.

З цього часу поняття «трудовий стаж» замінюється поняттям «страховий стаж» та є одним із основних факторів, що впливають на розмір майбутньої пенсії.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон України № 1058):

- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до вказаного Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених вказаним Законом;

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із вказаним Законом і за який сплачено страхові внески;

- страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В абзаці першому частини першої статті 24 Закону України № 1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону України № 1058).

Згідно з статтею 26 Закону України № 1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

У частині четвертій статті 26 Закону України № 1058 передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених вказаним Законом.Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Змістом частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон України № 1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону України № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку №637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Однак, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Відповідно до оскаржуваної відмови Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрежевой Томської області росія ( в місцевості яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р. на території російської федерації, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учаснинь Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р.. стаж на території даної держави зараховано по 15.22.1994р..

Також слід звернути увагу на те, що згідно зі статтею 17 Закону України "Про міжнародні договори України" 29.06.2004 №1906-IV укладені й належним чином ратифіковані міжнародні договори України є невід`ємною частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, укладання якого відбулось у формі закону, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацом 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Вказана вище правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №459/955/15-а, від 27.02.2018 у справі № 361/4899/17, від 12.06.2018 у справі №686/4998/15, а також в постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі №21-457а14.

Суд зазначає, що припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в зарахуванні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

Крім того, у силу пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

А тому, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію повинен був бути врахований трудовий стаж, набутий ним на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, в тому числі на території російської федерації.

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів справи не надано копії трудовій книжці яка містять записи стосовно періоду роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрежевой Томської області росія ( в місцевості яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р., у зв`язку з її втратою.

Згідно положень пункту 1,13,18 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" (із змінами, далі Постанова № 656) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та службовців. При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, організації засвідчуються підписом керівника підприємстві, установі, організації або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судом встановлено, що матеріали справи містять документи які підтверджують період роботи позивача в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрежевой Томської області росія ( в місцевості яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р. та у ВАТ «Микитівський доломітний завод» м.Горлівка Донецькій області з 30.08.1988р. по 09.01.1990р..

Архівною довідкою ВАТ «Томскнефть» восточной нефтяной компаніі від 05.05.2009р. за №112/4-1155, надану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджується, що він з повним робочим днем працював в будівельно-монтажному управління СМУ №3 тресту «Томскнефтестрой» виробничого обєднання «Томскнефть» з 16 квітня 1991року (Наказ №22-к від 16.04.1991р.) по 21 травня 1993р. (Нпаказ №29-к від 29квітня 1993р.)

З виписки з наказу №29-к від 29.04.1993р. по будівельно-монтажному управління СМУ №3 тресту «Томскнефтестрой» виробничого об`єднання «Томскнефть» п.4 ОСОБА_1 слюсаря 6 розряду звільнити в порядку переведення в «СМУ Треста «Томскнефтестрой» п.5 ст.29 з 27 травня 1993р.. Виплатити компенсацію за період з 16.04.1991р. по 27.05.1993р. за 17 робочих днів. Підстави особиста заява, згода керівництва.

Матеріали справи містять довідку ВАТ «Томскнефть» про заробіток ОСОБА_1 яка враховується при нарахуванні пенсії за період з квітня 1991 по лютий 1994р.

Архівним управлінням Адміністрацією міського округу Горлівки Донецької народної республіки від 14.06.2024р. 316.07-09/5071/182/02 на запит від 13.06.2024р. надана архівна довідка, у який зазначено, що в документах архівного фонду ВАТ «Микитівський доломітний завод» за вересень 1988р. по січень 1990р. наявні відомості про те, що нарахована заробітна плата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , складала «так в документах, а саме за 1988рік: вересень-215,54;жовтень-180,69; листопад-76,41, грудень 0-197,31; за період з 1989року заробітну плату було начислено за весь рік, за 1990рік лише за січень-133,33.

У довідки ВАТ «Микитівський доломітний завод» значиться, що ОСОБА_1 працював з 01.09.1988р. по 09.01.1990р. слюсарем-ремонтнтиком на горячих ділянках робіт 5 розряду в цеху магнезитових виробів, наказ про прийом №350 від 30.08.1988р., наказ про звільнення №05 від 09.01.1990р..У довідці значиться примітка, що довідка видана на підставі особистої архівної картки, розрахункових відомостей по начисленню заробітної плати, наказів по заводу.

Суд зауважує, що наявні в матеріалах справи довідки дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких позивач прийнятий на таку роботу. Посилання відповідача на те, що до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період роботи з 01.09.1988р. по 09.01.1990р. ВАТ «Микитівський доломітний завод» за відсутністю номеру та дати видачі зазначеної довідки, суд вважає таку відмову безпідставною, оскільки архівною довідкою наданою Архівним управлінням Адміністрацією міського округу Горлівки Донецької народної республіки від 14.06.2024р. 316.07-09/5071/182/02 на запит від 13.06.2024р. зазначено, що в документах архівного фонду ВАТ «Микитівський доломітний завод» за вересень 1988р. по січень 1990р. наявні відомості про те, що нарахована заробітна плата ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , складала «так в документах, а саме за 1988рік: вересень-215,54;жовтень-180,69; листопад-76,41, грудень 0-197,31; за період з 1989року заробітну плату було начислено за весь рік, за 1990рік лише за січень-133,33.Тому цей період роботи належним чином підтверджений позивачем.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачами не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності та заважають їх зарахуванню до стажу роботи, або взагалі відсутні, а тому суд вважає наявні в матеріалах справи довідки доказовою складовою на підтвердження права позивача на пенсійне забезпечення.

Щодо не зарахування періоду проходження військової служби позивача з 29.10.1983р. по 29.11.1984р., суд зазначає таке.

Як видно з відмови викладену у листі Головного упраління Пенсійного фонду України в Харківській області області від 15.11.2024р. за №32695-33496/Т-03/8/2000-/24, щодо зарахування період військової служби зазначено, що врахування довідки від 05.07.2024р. №2252, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_1 , про проходження військової служби з 29.10.1983р. по 04.12.1985р. запропоновано звернутися з відповідною заявою до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України (сервісний центр), взагалі незрозуміла причина відмови у зарахуваання періода проходження військової служби ОСОБА_1 не зарахування до стажу роботи.

З наявної в матеріалах справи довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.07.2024р. №2252, підтверджено, що ОСОБА_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 , на строкову військову службу та перебував на військовій службі з 29.10.1983р. по 04.12.1985р., звільнений в запас на підставі наказу МО СРСР №279(підстава облікова картка до військового квітка), тому суд вважає безпідставною відмову відповідача у зарахуванні зазначеного періода проходження військової служби до страхового стажу позивача.

За змістом статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про незаконну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо утримання від прийняття рішення про зарахування до страхового стажу періодів роботи:період строковой військовой служби з 29.10.1983р. по 29.11.1984р.;період роботи у ВАТ «Микитівський доломітний завод» м.Горлівка Донецькій області з 30.08.1988р. по 09.01.1990р.;період роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрежевой Томської області росія ( в місцевості яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р..

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до трудового стажу періодів роботи:період строковой військовой служби з 29.10.1983р. по 29.11.1984р.;період роботи у ВАТ «Микитівський доломітний завод» м.Горлівка Донецькій області з 30.08.1988р. по 09.01.1990р.;період роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрєжевой Томської області росія ( в місцевості, яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р., суд виходить з наступного.

Згідно з позицією Верховного Суду, яка сформована, зокрема, у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі №826/521/16, від 30 березня 2021 року у справі №400/1825/20, від 14 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20 та від 27 вересня 2021 року у справі №380/8727/20, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними); відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Інакше кажучи, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позиція Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 245 КАС України, а саме, щодо можливості зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, була висловлена у постановах від 04 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20, від 14 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20, від 23 грудня 2021 року у справі №480/4737/19 та від 13 жовтня 2022 року у справі №380/13558/21.

Таким чином, у випадку коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення, та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Враховуючи наведене, суд керуючись частиною другою статті 9 КАС України та з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, дішов висновку про зобов`язання Головного упраління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , період строковой військовой служби з 29.10.1983р. по 29.11.1984р.;період роботи у ВАТ «Микитівський доломітний завод» м.Горлівка Донецькій області з 30.08.1988р. по 09.01.1990р.;період роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрєжевой Томської області росія ( в місцевості, яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо утримання від прийняття рішення про зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи: період строковой військовой служби з 29.10.1983р. по 29.11.1984р.; період роботи у ВАТ «Микитівський доломітний завод» м.Горлівка Донецькій області з 30.08.1988р. по 09.01.1990р.; період роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрежевой Томської області росія ( в місцевості яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р..

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періодів роботи: період строковой військовой служби з 29.10.1983р. по 29.11.1984р.;період роботи у ВАТ «Микитівський доломітний завод» м.Горлівка Донецькій області з 30.08.1988р. по 09.01.1990р.;період роботи в СМУ №3 Тресту «Томскнефтестрой», ПО «Томскнефть», ВАТ «Томскнефть» м.Стрєжевой Томської області росія ( в місцевості, яка фактично прирівняна до районів Крайньої Півночи, районний коефіцієнт 70%) з 16.04.1991р. по 27.05.1993р.; з 02.07.1993р. по 15.02.1994р..

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 2422(дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.