Справа № 380/22653/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 (далі - відповідач), в якій позивач просить, з урахуванням уточненої позовної заяви :

- визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо не виплати додаткової винагороди під час воєнного стану;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України за №168 від 28.02.2022 за період з лютого 2023 року по 08.12.2023 року з розрахунку 30000,00 грн на місяць;

- зобов`язати відповідача представити звіт про виконання судового рішення протягом місяця з дати вступу судового рішення в законну силу.

Ухвалою від 09.12.2024 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не виплатив позивачу доплати по щомісячному грошовому забезпеченні, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України за №168 від 28.02.2022 за період з лютого 2023 по 08.12.2023 з розрахунку 30000 грн на місяць.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану у розмірі 30 000 грн за період з 01.02.2023 року до дня виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 виплачувалась за періоди наявності підтверджуючих документів щодо участі у бойових діях, виконання бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, починаючи з лютого 2023 року по 08 грудня 2023 року ОСОБА_1 перебував у ППД в/ч НОМЕР_1 та виконував функціональні обов`язки за посадою, тобто не приймав участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а тому відповідно не були включені до бойових наказів (розпоряджень).

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №257 від 08.12.2023 ОСОБА_1 звільнений наказом командира НОМЕР_4 окремої бригади армійської авіації імені генерал-хорунжого ОСОБА_2 від 01.12.2023 №50-РС з військової служби у запас відповідно за пунктом «г» (у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до заяви від 30.09.2024 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 щоб йому виплатили грошову компенсацію за речове майно після звільнення, матеріальну допомогу для вирішення соціально побутовий потреб за 2022-2023 роки, провести відповідні доплати по щомісячному грошовому забезпеченню і по відповідних винагородах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 за період з лютого 2023 по 08.12.2023 з розрахунку 30000 на місяць.

Згідно з відповіддю Командира Військової частини НОМЕР_1 позивачу повідомлено, зокрема, щодо виплати додаткової винагороди згідно постанови КМУ № 168 від 28.02.2022. Починаючи з лютого 2023 по 08 грудня 2023 позивач перебував у ППД в/ч НОМЕР_1 та виконував функціональні обов`язки за посадою, тобто не приймав участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, тому позивач не був включений до бойових наказів(розпоряджень).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану позивач звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Згідно з частиною першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан.

Крім того, Президент України Указом від 24 лютого 2022 року № 69/2022 Про загальну мобілізацію, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України та відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановив оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України (зобов`язаний) невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні Кабінету Міністрів України (доручено) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

Кабінет Міністрів України на виконання цих указів Президента України ухвалив Постанову №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168, у редакції станом на січень 2023 року (чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 20.01.2023 доповнено постанову № 168, установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 № 44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

Наказом МО України № 44 від 25.01.2023 до наказу № 260 було внесено зміни (набрали чинності з 01.02.2023), внаслідок яких цей наказ було доповнено новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Відповідно до пункту 2 Розділу XXXIV Наказу № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в розмірі 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

- у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Відповідно до пункту 4 Розділу XXXIV Наказу № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); - рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Таким чином, з 01.02.2023 виплата передбаченої Постановою №168 доплати в сумі до 30000 грн здійснюється в порядку та на умовах, визначених Наказом № 260.

Суд звертає увагу, що після внесення змін до порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом МО України № 260 від 07.06.2018 (далі наказ №260) визначено підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн.

Так, відповідно до положень розділу XXXIV Наказу № 260, основною умовою для виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн є виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань або участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), в т.ч. з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями,.

Відтак, з 01.02.2023 для отримання військовослужбовцем додаткової винагороди в розмірі 30000 грн вже недостатнього самого факту перебування на військовій службі, а необхідно виконувати бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), в тому числі і щодо оборони об`єктів критичної інфраструктури. Крім того, факт виконання бойового (спеціального) завдання має бути підтверджений відповідними документами, визначеними у пункті 4 розділу XXXIV цього наказу (бойовий наказ (розпорядження), журнал бойових дій та рапорт командира про участь у виконанні бойових (спеціальних) завдань).

Позивач із лютого 2023 року по дату звернення із цим позовом до суду дійсно перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 , проте не брав участі у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань, не здійснював інших заходів, що давали б підстави для виплати винагороди, що не заперечується сторонами. Отже, відсутня основна умова для виплати додаткової винагороди в спірний період, тому додаткова винагорода у розмірі 30000 грн позивачу не належить. З огляду на ці мотиви суд визнає помилковими доводи позивача про безумовність його права на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відтак Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 не передбачено виплати додаткової винагороди військовослужбовцям незадіяними у бойових діях.

В матеріалах справі відсутні докази, які підтверджують, що у період з лютого 2023 по 08.12.2023 відносно позивача приймались бойові накази (бойові розпорядження), згідно з якими позивач виконував бойові (спеціальні) завдання.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, починаючи з лютого 2023.

З огляду на вищевикладене, суд вказує, що право позивача на отримання додаткової щомісячної винагороди в розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, передбаченої Постановою №168, у період з лютого 2023 не виникало, оскільки позивач не виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями).

Таким чином, судом не встановлено протиправності дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 із лютого 2023 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Щодо вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Оскільки суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, то такій вимозі оцінка не надається.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.