Справа № 500/7140/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/7140/23

13 лютого 2025 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

02.11.2023 ОСОБА_1 (далі - також позивач) через представника адвоката Джумелю Володимира Володимировича звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якій просить:

визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 19.12.2022, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних місяців служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, протиправною;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 19.12.2022, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних місяців служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених раніше виплат;

визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на отримання яких вона втратила право у зв`язку з усуненням її від виконання службових обов`язків заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 в період з 11.11.2022 по 19.12.2022 з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення, протиправною;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на отримання яких вона втратила право у зв`язку з усуненням її від виконання службових обов`язків заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 в період з 11.11.2022 по 19.12.2022 з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення;

визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік, протиправною;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік;

визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 11.11.2022 по 19.12.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", протиправною;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 11.11.2022 по 19.12.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно службової характеристики, складеної командиром військової частини НОМЕР_1 , 14.11.2022 позивач призвана на військову службу за мобілізацією 05.04.2022 до військової частини НОМЕР_2 ; позивач зарахована до складу військової частини НОМЕР_1 наказом від 11.06.2022 №18; позивач у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, що створило загрозу настанню тяжких наслідків від 11.11.2022 усунена від виконання службових обов`язків заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 , тарифний розряд 24, шпк "майор"; наказом №262-ср від 14.11.2023 призначене службове розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків позивачем.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.12.2022 №235 позивач (що усунута від виконання службових обов`язків наказом (по адміністративно-господарській діяльності) №49 від 11.11.2022, звільнена з військової служби в запас, вважається такою, що справи та посаду здала 19.12.2022, з 19.12.2022 виключена зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення, отримала виплату, зокрема: одноразової грошової допомоги при звільненні за період військової служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022.

З метою отримання інформації та копій документів та у зв`язку з ненаданням відповідей на адвокатські запити військовою частиною НОМЕР_1 та військовою частиною НОМЕР_3 (якій підпорядковується військова частина НОМЕР_1 ) для надання позивачу правничої допомоги було направлено адвокатський запит вих. №5/1/23 від 07.05.2023 підписаний КЕП (копія у форматі PDF додається) на офіційну електронну адресу Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується електронним листом від 07.05.2023, на який також не було надано відповіді.

Позивач станом на день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 знаходилась на фінансовому забезпеченні у відповідача, що підтверджується довідкою АТ КБ "Приватбанк" від 29.03.2023 №KT9SM8D2TN984HN7. Позивачем, з метою отримання інформації у формі таблиці (довідки або повідомлення) щодо розмірів всіх нарахованих та здійснених їй виплат за період з 05.04.2022 по 19.12.2022 (або по день фактичного розрахунку) помісячно та інших документів на підставі яких здійснювались виплати, на електронну адресу відповідача було направлено електронний запит на інформацію від 22.06.2023 у відповідь на який, листом від 27.06.2023 №2/3/2/601 відповідач рекомендував позивачу для вирішення цього питання звернутися до командування військової частини НОМЕР_1 , чим неправомірно відмовив у наданні інформації, яка стосується особисто позивача.

Позивача станом на день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (19.12.2022) не було ознайомлено з будь-якими документами чи матеріалами щодо результатів проведення щодо неї службових чи інших розслідувань, притягнення її до відповідальності, що могло б вплинути на розмір виплат чи грошового забезпечення позивача для проведення відповідачем усіх необхідних з нею розрахунків у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Відповідачем станом на день виключення зі списків особового складу позивача та день звернення до суду:

не проведено перерахунку та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 19.12.2022, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних місяців служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахування змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

не виплачено позивачу щомісячні додаткові види грошового забезпечення на отримання яких позивач втратила право у зв`язку з усуненням її від виконання службових обов`язків в період з 11.11.2022 по 19.12.2022 з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення;

не виплачено позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік;

не виплачено позивачу додаткової винагороди за період з 11.11.2022 по 19.12.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

На думку позивача, вказана бездіяльність відповідача порушує право позивача на соціальний захист та заробітну плату (грошове забезпечення), не нижчу від визначеної законом, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 07.11.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків шляхом: подання позовної заяви, яка відповідатиме вимогам статті 5, пунктів 3, 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, з чітким формулюванням змісту позовних вимог, визначенням відповідача (відповідачів), викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного з відповідачів, і обґрунтуванням порушення ним (ними) прав, свобод, інтересів позивача; подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, у якій вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин пропуску цього строку.

20.11.2023 на виконання вимог ухвали суду від 07.11.2023 про залишення позовної заяви без руху від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Позивач оскаржила ухвалу суду від 24.11.2023 про повернення позовної заяви.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 про повернення позовної заяви у справі №500/7140/23 скасовано та прийнято постанову, якою справу №500/7140/23 направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 20.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

11.03.2024 від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Заперечуючи щодо позовних вимог, відповідач зазначає, що відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами) "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" пункту 4. Установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Виходячи з вищесказаного нарахування грошового забезпечення та виплата здійснювалась позивачу за період з 05.04.2022 по 19.12.2022 згідно діючих норм чинного законодавства України і використовувати прожитковий мінімум на 1 січня 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 немає законних підстав.

Крім того, зазначає, що позивач військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_5 не проходила та в списках особового складу не значиться. Як зазначається в позовній заяві вона проходила службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами) "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах своїх повноважень здійснював нарахування грошового забезпечення та виплату позивачу відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 23.04.2024 залучено до участі у справі №500/7140/23 в якості другого відповідача Військову частину НОМЕР_1 та надіслано їй копію позовної заяви з додатками, встановивши строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 докази ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення від 19.12.2022 №235, який виданий командиром військової частини НОМЕР_1 .

Продовжено процесуальний строк розгляду справи №500/7140/23 поза межами процесуального строку розгляду справи.

22.05.2024 від відповідача Військової частини НОМЕР_1 поступив до суду відзив на позов, в якому, зокрема, зазначено, що наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №1154 від 16.12.2022 та відповідно до підпунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, а також відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.12.2023 №235 лейтенанта ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (заступника командира військової частини НОМЕР_1 , звільнено 19 грудня 2022 року з військової служби у запас за підпунктом "г" (військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Також військовослужбовцю при звільненні було видано припис №49/847/п від 19.12.2022, службову характеристику, грошовий атестат №34 від 19.12.2022 та витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.12.2023 №235.

Грошовим атестатом №34 від 19.12.2022, який видавався ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ) засвідчено, що заступнику командира Військової частини НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_1 виплачено такі види грошового забезпечення: оклад за військовим званням в сумі 1130,00 грн; посадовий оклад в сумі 5070,42 грн; надбавка за вислугу років в розмірі 25% до 19.12.2022 в сумі 905,00 грн, а також виплачувалися щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років до 19.12.2022 в сумі 387,50 грн; премія за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 140% до 19.12.2022 в сумі 4350,39 грн.

Також що при звільненні з військової служби лейтенанту ОСОБА_1 було виплачено одноразові додаткові види грошового забезпечення, а саме:

- грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік згідно наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2022 №30 в сумі 19885,50 грн,

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2022 №68 в сумі 19885,50 грн,

- одноразову грошову допомогу в разі звільнення з військової служби в сумі 5567,94 грн.

- індексацію грошового забезпечення до 19.12.2022 включно в сумі 901,48 грн,

- додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцями, особами рядового і навчальницького складу, поліцейськими та їх сім`ями під час дії воєнного стану" в сумі 18387,10 грн по 19.12.2022.

Так при звільненні позивача з військової служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ) видавався грошовий атестат №34 від 19.12.2022, у якому перелічено усі види грошового забезпечення по яких здійснювалися виплати та зазначено конкретні суми, які отримала при звільненні лейтенант ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними залишено без руху.

Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

На виконання вимог вказаної ухвали суду від 27.05.2024 про залишення позовної заяви без руху, представником позивача 04.06.2024 подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій заявник зазначає про те, що позивачем не було отримано жодного письмового повідомлення про виплачені суми при звільненні, натомість позивачем вживалися заходи щодо одержання вказаних документів, а також додано до позовної заяви відповідні докази таких звернень. Вказує, що грошовий атестат №34 від 19.12.2022, у якому перелічено усі види грошового забезпечення по яких здійснювалися виплати та зазначено конкретні суми, які отримала при звільненні лейтенант ОСОБА_1 та наказ про виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення від 19.12.2022 №235, який виданий командиром Військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначено, які види грошового забезпечення та за який період необхідно виплатити ОСОБА_1 позивач вперше отримала 27.05.2024 разом із відзивом на позовну заяву, а відповідно вказана дата є моментом, коли позивач дізналася про порушення її прав.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2024 року ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року скасовано, а справу №500/7140/23 направлено до Тернопільського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу №500/7140/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано сторонам надати суду пояснення з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 31.10.2024.

16.12.2024 від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли до суду додаткові пояснення у справі.

24.12.2024 відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 подано клопотання про витребування доказів, а саме просить витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_6 докази отримання припису №49/847/п від 19.12.2022, службової характеристики, грошового атестату №34 від 19.12.2022 та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.12.2022 №235 військовозобов`язаної ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного від 02.01.2025 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_6 докази отримання припису №49/847/п від 19.12.2022, службової характеристики, грошового атестату №34 від 19.12.2022 та витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.12.2022 №235, виданих військовою частиною НОМЕР_1 військовозобов`язаною ОСОБА_1 .

07.01.2025 відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 до суду подано пояснення з урахуванням висновків Верховного Суду викладених у постанові від 31.10.2024, в яких просить позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На виконання вимог ухвали суду від 02.01.2025 про витребування доказів ІНФОРМАЦІЯ_7 до суду подано заяву, в якій зазначено, що у ході проведеної перевірки встановлено, що лейтенант запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 з 23.12.2022. В особовій справі офіцера ОСОБА_1 є витяг з наказу командира в/частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.12.2022 №235, а в томі 2-му справ щодо заяв на зняття та постановку на облік офіцерів запасу ІНФОРМАЦІЯ_10 за 2022 рік, підшиті заява ОСОБА_1 про взяття її на військовий облік від 23.12.2022 вх. №13227 та припис військової частини НОМЕР_1 №49/847/п від 19.12.2022. Інших запитуваних документів, а саме: службової характеристики на ОСОБА_1 та грошового атестата № НОМЕР_4 в ІНФОРМАЦІЯ_11 немає. Інформації про те, яким чином вказані вище документи поступили до центру немає, скоріш за все вони власноручно були доставлені ОСОБА_1 при постановці її на військовий облік.

Ухвалою суду від 27.01.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання дії та бездіяльності протиправними, в частині позовних вимог за період з 19 липня 2022 року по 19 грудня 2022 року залишено без руху із встановленням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 19 липня 2022 року по 19 грудня 2022 року, у якій вказати інші підстави для поновлення строку та додати докази поважності причин пропуску цього строку.

На виконання вимог ухвали суду від 27.01.2025 представником позивача 04.02.2025 подано до Тернопільського окружного адміністративного суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.02.2025 продовжено розгляд адміністративної справи №500/7140/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 в період з 05.04.2022 по 19.12.2022 проходила військову службу за мобілізацією згідно з Указом президента України №69/2022 від 24.02.2002 "Про загальну мобілізацію " через ІНФОРМАЦІЯ_12 у військовій частині НОМЕР_2 Сухопутних військ Збройних Сил України, переміщена до військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №523 від 08.06.2022.

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.12.2023 №235 лейтенанта ОСОБА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (заступника командира військової частини НОМЕР_1 , що усунута від виконання службових обов`язків наказом (по адміністративно-господарській діяльності) №49 від 11.11.2022) звільнену наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №1154 від 16.12.2022 з військової служби у запас за підпунктом "г" (військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" вважати такою, що справи та посаду здала 19 грудня 2022 року.

Як видно зі змісту грошового атестату №34, виданого 19 грудня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ) заступнику командира в/ч НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_1 виплачено такі види грошового забезпечення:

оклад за військовим званням 1130,00 грн, до 19 грудня 2022 року в сумі 692,58 грн;

посадовий оклад в сумі 5070,42 грн, до 19 грудня 2022 року в сумі 3170,42 грн;

надбавка за вислугу років в розмірі 25% до 19 грудня 2022 року в сумі 950,00 грн,

щомісячні додаткові види грошового забезпечення:

надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% до 19.12.2022 в сумі 387,50 грн;

премія в розмірі 140% до 19.12.2022 в сумі 4350,39 грн.

одноразові додаткові види грошового забезпечення:

виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2022 рік, наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 25.12.2022 №30,

виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 25.12.2022 №68,

виплачено одноразову грошову допомогу в разі звільнення з військової служби в сумі 5567,94 грн.

виплачено індексацію грошового забезпечення до 19.12.2022 включно в сумі 901,48 грн,

Також виплачено додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцями, особами рядового і навчальницького складу, поліцейськими та їх сім`ями під час дії воєнного стану" в сумі 18387,10 грн по 19.12.2022.

Виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки в сумі 11599,88 грн.

На думку позивача станом на день виключення зі списків особового складу та день звернення до суду відповідачем:

не проведено перерахунку та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 19.12.2022, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних місяців служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахування змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб";

не виплачено позивачу щомісячні додаткові види грошового забезпечення на отримання яких позивач втратила право у зв`язку з усуненням її від виконання службових обов`язків в період з 11.11.2022 по 19.12.2022 з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення;

не виплачено позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік;

не виплачено позивачу додаткової винагороди за період з 11.11.2022 по 19.12.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Не погодившись із такою бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Згідно частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 40 Закону №2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. (частини перша статті 9 Закону №2011-XII).

Як передбачено частинами другою-четвертою статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 19.12.2022, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних місяців служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених раніше виплат, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 р. №460 (із змінами) передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення. (пункт 4 цього Порядку)

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 постанови №704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові №704 пункт 4 викладено в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Тобто, на момент набрання чинності постановою №704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін згідно із пунктом 6 постанови №103, а саме: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Відтак, станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Правовий висновок щодо застосування норм пункт 4 постанови №704 у редакції змін згідно із пунктом 6 постанови №103, який є релевантним до спірних правових відносин, зроблено Верховним Судом у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21.

У вказаній постанові Суд касаційної інстанції сформував таку правову позицію:... зазначення у пункті 4 постанови №704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII.

Однак Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили".

При цьому колегія суддів Верховного Суду зазначила, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року (що узгоджувалося із нормою пункт 4 постанови №704 у редакції змін згідно із пунктом 6 постанови №103).

У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (далі - Закон №294-IX) та Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" №1082-IX таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020 та 2021 роки, відповідно, не містять (як і не містить таких застережень Закон України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та Закон України "Про Державний бюджет України на 2023 рік").

Тобто, положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом №294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Підсумувавши Верховний Суд дійшов висновку, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік (2020, 2021), у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.

Тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням (та похідних від них розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік згідно Законів України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік).

Таким чином позовні вимоги в частині визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 19.12.2022, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних місяців служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, протиправною та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 19.12.2022, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних місяців служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених раніше виплат підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на отримання яких вона втратила право у зв`язку з усуненням її від виконання службових обов`язків заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 в період з 11.11.2022 по 19.12.2022 з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення, то судом враховано таке.

Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами) "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.11.2024 №49 у зв`язку з неналежним виконанням військовослужбовцями службових обов`язків, що створило загрозу настанню тяжких наслідків, лейтенанта, ОСОБА_1 усунуто від виконання службових обов`язків заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 , на підставі рішення командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2022 №262-рс призначено службове розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків лейтенантом ОСОБА_1 , заступником командира батальйону військової частини НОМЕР_1 , що створило загрозу настання тяжких наслідків.

Під час проведення службового розслідування встановлено наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2022 №18 лейтенант ОСОБА_1 справи та посаду прийняла і приступила до виконання обов`язків за посадою заступника командира військової частини НОМЕР_1 .

В період з 04.10.2022 по 20.10.2022 підрозділи 49 осб були зосереджені в районі населених пунктів де велися бойові дії та виконували згідно з планом відновлення боєздатності завдання організувати та забезпечити: зосередження підрозділів батальйону у районі відновлення боєздатності та проведення бойового злагодження; поповнення втрат особового складу та техніки; забезпечення матеріально-технічними засобами, майном та боєприпасами; проведення бойового злагодження, для забезпечення готовності до виконання основних завдань.

Одною із відповідальних за виконання бойового завдання була заступник командира військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 .

З початком активної фази бойових дій з 20.10.2022 (бойове розпорядження 25 опдбр №536/800/***) виявилось, що підрозділи батальйону не пройшли бойового злагодження за час відновлення, що вплинуло на можливість якісного ведення підрозділами 49 осб ударно-пошукових (наступальних) дій, призвело до необґрунтованих втрат особового складу 49 осб.

При цьому, було виявлено факти систематичної бездіяльності лейтенанта ОСОБА_1 , що стало підставою для усунення її із займаної посади та необхідність проведення службового розслідування за вказаними фактами.

Відповідно до статей 70-71 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, заступник командира окремого батальйону в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання бойових завдань окремим батальйоном; за організацію та якість проведення занять з бойової підготовки; за створення навчально-матеріальної бази, вдосконалення та утримання її в справному стані; за спортивно-масову роботу; за підготовку класних спеціалістів; за додержання військової дисципліни та внутрішнього порядку; за організацію пожежної безпеки у окремому батальйоні.

Лейтенант ОСОБА_1 була безпосередньо відповідальною за організацію заходів з проведення бойового злагодження для забезпечення готовності до виконання основних завдань підрозділами 49 осб.

При цьому, лейтенант ОСОБА_1 за період з 05.10.2022 по 20.10.2022 фактично не перебувала в районі зосередження підрозділів 49 осб. В період з 05.10.2022 по 09.10.2022 лейтенант ОСОБА_1 перебувала за місцем розміщення штабу 49 осб у м. Барвінкове Харківської області за 100 км від району зосередження підрозділів 49 осб. Наказом № 164 від 10.10.2022 лейтенант ОСОБА_1 вибула у відпустку за сімейними обставинами, при цьому доказів поважності причин вибуття у відпустку за сімейними обставинами у стройову частину військової частини НОМЕР_1 надано не було. Наказом № 169 від 15.10.2022 лейтенант ОСОБА_1 прибула з відпустки у м. Барвінкове Харківської області.

Таким чином, за час відновлення боєздатності підрозділів 49 осб лейтенант ОСОБА_1 фактично не брала жодної участі у заходах з відновлення боєздатності підрозділів 49 осб, зокрема, щодо проведення бойового злагодження.

У лейтенанта ОСОБА_1 відсутній будь-який бойовий досвід, що значно утруднило будь-яку комунікацію з підрозділами 49 осб.

Як вбачається з інформації, лейтенант ОСОБА_1 як заступник командира батальйону жодного разу не брала участь у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки й організації їх виконання, не проводила занять з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу, навчань та контрольних занять з підрозділами, не виконувала будь-яких інших обов`язків, покладених на неї Статутом внутрішньої служби Збройних сил України як на заступника командира окремого батальйону.

За період активної фази ведення бойових дій з 20.10.2022 по 10.11.2022 лейтенант ОСОБА_1 не брала участі у плануванні бойових операцій, не брала участі у бойових нарадах, не володіла тактичною та оперативною обстановкою на смузі відповідальності 49 осб. У вказаний період лейтенант ОСОБА_1 у 49 осб займалась виключно кадровими питаннями. Зокрема, на неї був покладений обов`язок табелювання та обліку військовослужбовців взводу вогневої підтримки та зенітного ракетно-артилерійського взводу 49 осб з огляду на штатну відсутність командирів вказаних підрозділів.

Лейтенант ОСОБА_1 неналежно здійснювала і такий обмежений функціонал своїх обов`язків. Так, зокрема, лейтенант ОСОБА_1 упустила факт самовільного залишення військової частини стрільцем-зенітником зенітного ракетно-артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу 49 осб солдатом ОСОБА_2 .

Наведене вище у сукупності свідчить про систематичне ігнорування лейтенантом ОСОБА_1 своїх службових обов`язків, що в умовах перебування підрозділів 49 осб в бойових діях створило загрозу настання тяжких наслідків.

Лейтенант ОСОБА_1 неналежним чином виконувала службові обов`язки, що створило загрозу настання тяжких наслідків.

Вина військовослужбовця виражається у протиправній необережності.

Своїми діями, заступник командира військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 порушила вимоги наступних нормативно-правових актів ч.1, 2, 4, 6 статті 11, статтю 16, абзац 13 статті 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Причиною та умовою, що сприяла вчиненню правопорушення, є службова невідповідність лейтенанта ОСОБА_1 займаній посаді.

У зв`язку з неможливістю застосування пункту "ж" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних сил України (звільнення з військової служби через службову невідповідність) щодо лейтенанта ОСОБА_1 як особи, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, до лейтенанта ОСОБА_1 пропонувалося застосувати дисциплінарне стягнення у формі суворої догани.

Згідно з статтею 1 розділу XXIX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260) грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

У разі скасування рішення про усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді військовослужбовцям виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2022 №262/1-ср "Про результати службового розслідування" притягнуто заступника командира військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за невиконання вимог ч. 1, 2, 4, 6 статті 11, статті 16, абзацу 13 ст. 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, абзацу 1, 5 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, накладено на неї дисциплінарне стягнення у формі суворої догани.

Крім того виплачено лейтенанту ОСОБА_1 щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вона втратила право у зв`язку з усуненням за період усунення від виконання обов`язків з 11.11.2022 по 18.12.2022.

За таких обставин позовні вимоги в частині визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на отримання яких вона втратила право у зв`язку з усуненням її від виконання службових обов`язків заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 в період з 11.11.2022 по 19.12.2022 з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення, протиправною та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на отримання яких вона втратила право у зв`язку з усуненням її від виконання службових обов`язків заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 в період з 11.11.2022 по 19.12.2022 з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення до задоволення не підлягають.

Щодо позовних вимог визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік, протиправною та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік, судом встановлено наступне.

Спірні правовідносини, регламентовані Законом України "Про відпустки" від 05.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР)

Статтею 4 Закону №504/96-ВР встановлені види щорічних відпусток, а саме: основна та додаткова, а також інші додаткові відпустки.

За положеннями статті 16-1 Закону №504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Пунктом 17 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

За положеннями пунктів 17-18 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені пунктами першим, шостим та дванадцятим цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених пунктом першим цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

В особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Пунктом 19 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток припиняється, крім відпустки військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку (якщо обоє батьків є військовослужбовцями, - одному з них за їх рішенням); відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Пунктом 3 розділу ХХХІ Порядку №260 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

При цьому грошове забезпечення за період наданої відпустки або розмір грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення обчислюється з такого розрахунку:

тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - 2,5 календарних дня;

тим, які мають вислугу від 10 до 15 календарних років, - 2,9 календарних дня;

тим, які мають вислугу від 15 до 20 календарних років, - 3,3 календарних дня;

тим, які мають вислугу 20 і більше календарних років, - 3,8 календарних дня.

Одержана в результаті обчислення тривалість відпустки округлюється в бік збільшення до повного дня.

Грошове забезпечення за період відпустки виплачується до дня закінчення відпустки включно на підставі наказу командира військової частини.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення. (пункт 5 розділу ХХХІ Порядку №260.

З матеріалів справи видно, що позивачу виплачено компенсацію за не використані 17,5 (сімнадцять з половиною) днів щорічної основної відпустки за період з 01 травня 2022 року по 30 листопада 2022 року.

Тому в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Проте не виплачено компенсацію за не використані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни АТО ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого ОСОБА_3 .

Таким чином права позивача підлягають захисту шляхом визнання бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік протиправною та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік.

Щодо позовних вимог визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 11.11.2022 по 19.12.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", протиправною та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 11.11.2022 по 19.12.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", суд враховує таке.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Так у витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.12.2022 №235, яким виключено ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення зазначено, які види грошового забезпечення та за який період необхідно виплатити позивачу.

Як видно з грошового атестату №34, виданого 19 грудня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ) заступнику командира в/ч НОМЕР_1 лейтенанту ОСОБА_1 виплачено такі види грошового забезпечення, зокрема виплачено додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцями, особами рядового і навчальницького складу, поліцейськими та їх сім`ями під час дії воєнного стану" в сумі 18387,10 грн по 19.12.2022.

За таких встановлених обставин позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 19.12.2022, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних місяців служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 19.12.2022, одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних місяців служби за призовом під час мобілізації з 05.04.2022 по 19.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням проведених раніше виплат.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як особі з інвалідністю внаслідок війни за 2022 рік.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 );

відповідачі:

- ІНФОРМАЦІЯ_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ).

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_8 ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.