Справа № 200/3019/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року справа №200/3019/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Олішевська В.В.), складену у повному обсязі 13 грудня 2024 року, у справі № 200/3019/24 за позовом ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , подала до суду адміністративний позов до відповідача, Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області, в якому просила:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо не внесення позивачки до списків постраждалих, житло яких зруйновано внаслідок ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації, та не надсилання пакету документів до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації;

- зобов`язати відповідача внести позивачку до списків постраждалих, житло яких зруйноване внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації, та надіслати пакет документів до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 200/3019/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області задоволено частково.

Визнати протиправною відмову Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області, викладену в листі №01-28/2579 від 17 квітня 2024 року, щодо не розгляду заяви про виплату грошової компенсації за зруйноване житло до 24.02.2022 та доданих до неї документів, поданих ОСОБА_1 10 квітня 2024 року.

Зобов`язано Очеретинську селищну військову адміністрацію Покровського району Донецької області вирішити питання, щодо якого звернулася ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення набрало законної сили 15 серпня 2024 року.

02 вересня 2024 року судом видані виконавчі листи у справі.

11 грудня 2024 року позивач звернулась до суду із заявою про визнання протиправним розпорядження Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області від 25.11.2024 № 189 «Про відмову у включення в списки постраждалих, житло яких зруйновано внаслідок ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації», прийнятого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 200/3019/24.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним розпорядження Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області від 25.11.2024 № 189 «Про відмову у включення в списки постраждалих, житло яких зруйновано внаслідок ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації», прийнятого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 200/3019/24 відмовлено.

Позивач подала апеляційну скаргу на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024 року в якій вона просила її скасувати та визнати протиправним розпорядження Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області від 25.11.2024 № 189 «Про відмову у включення в списки постраждалих, житло яких зруйновано внаслідок ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації», прийнятого на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2024

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідач, всупереч рішення суду повторно розглянуто заяву позивача про виплату компенсаційної грошової допомоги за пошкоджене житло та відмовлено у включенні до списку постраждалих, житло яких зруйновано внаслідок ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації.

Зазначає, що рішення суду виконано неналежно.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Суд звертає увагу, що вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Аналіз цих рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Як встановлено судами з матеріалів справи, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 200/3019/24, зокрема, зобов`язано Очеретинську селищну військову адміністрацію Покровського району Донецької області вирішити питання, щодо якого звернулася ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання вищевказаного рішення, відповідач прийняв розпорядження від 25.11.2024 № 189 на підписом в.о. начальника Очеретинської селищної військової адміністрації Покровського району Донецької області, яким відмовлено позивачу у включенні в списки постраждалих, житло яких зруйновано внаслідок ситуації воєнного характеру, спричиненою збройною агресією Російської Федерації.

Таким чином, предметом розгляду у справі № 200/3019/24 була саме протиправна відмова відповідача викладена в листі № 01-28/2779 від 17.04.2024 щодо не розгляду заяви про виплату грошової компенсації за зруйноване житло до 24.02.2022 та доданих до неї документів, поданих ОСОБА_1 10 квітня 2024 року, а не прийняття рішення за результатом розгляду поданих документів.

Водночас, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду регламентовано положеннями статті 383 КАС України, частиною першої якої передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, у спірному випадку застосування судом положень статті 382 КАС України, якими регламентовано встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, є неприйнятним, оскільки позивач стверджує не про невиконання відповідачем рішення суду, що набрало законної сили, а не погоджується із діями, вчиненими відповідачем на його виконання.

Однак, суд у цій справі своїм рішенням не зобов`язував відповідача прийняти відповідне рішення, яким внести позивача до списків постраждалих, житло яких зруйноване внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації та не надавав оцінку наявності у позивача права на зазначену вище компенсацію.

Враховуючи вищевикладене, та прийняття відповідачем на виконання рішення суду розпорядження від 25.11.2024 № 189, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 200/3019/24 виконано у повному обсязі, в межах покладеного судом обов`язку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2024року у справі № 200/3019/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2025 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

Е.Г.Казначеєв