Справа № 160/26870/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням її уточнень від 02.12.2024 р., просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи за Списком № 2, а саме: з 24.03.2000 р. по 24.11.2006 р. в Дочірньому Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні № 104 ВАТ "Дніпростальконструкція", що становить 06 років 08 місяців 01 день, з 29.11.2006 р. по 27.10.2008 р. в ТОВ "ПСП "АЗОВІНТЕКС", що становить 01 рік 09 місяців 29 днів, з 07.08.2020 р. по 31.05.2023 р. в ТОВ "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС", що становить 02 роки 10 місяців 03 дні;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до його пільгового стажу, який дає право на пенсію за вислугу років період роботи в ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" з 01.01.1992 р. по 11.04.1993 р., що становить 01 рік 03 місяці 11 днів;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути його заяви від 28.06.2023 року та від 08.08.2024 року про призначення пенсії на підставі пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", положень ч.6 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", положень ч.ч.1, 5 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням взаємного зарахування періодів роботи за Списком № 1, Списком № 2, стажу роботи яка дає право на пенсію за вислугу років.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.ст.160, 161 КАС України.
На виконання ухвали суду, 05.11.2024 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: надано докази доплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн.
Ухвалою суду від 08.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду 02.12.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відповідач-2 ніяк не мотивує відмову в зарахуванні до пільгового стажу його роботу в ДСУ №104 ВАТ «ДСК» та ТОВ «ПСП «АЗОВІНТЕКС». Доказів на підтвердження відсутності в ці періоди у позивача стажу роботи за Списком № 2 також не надано. Щодо не зарахування періодів роботи, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, ч.5 ст.114 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. За таких обставин, позивач просив суд позов задовольнити з підстав викладених у ньому.
02.12.2024 року від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній зазначив, що після подання позову відповідачем-1 було прийнято рішення про результати розгляду його заяви від 23.09.2024 р. № 12 та до пільгового стажу зараховано період роботи з 01.01.1995 р. по 03.03.1997 р. за Списком № 2 в Придніпровському хімічному заводі, що становить 2 роки 4 місяці 14 днів, а тому він вважає за необхідне зменшити заявлені позовні вимоги.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: на посаді слюсаря-ремонтника з 17.11.1994 р. по 31.03.1997 р. в Придніпровському хімічному заводі. Документи щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, направлені на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії, з 01.01.1992 р. по 11.04.1993 р., згідно із довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.05.2023 р. №023-773, на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки не зараховуються до пільгового стажу для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону №1058-IV. Враховуючи вищезазначене, відповідач-1 також просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою від 23.01.2025 року у задоволенні заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін в даній справі - відмовлено.
Ухвалою суду від 23.01.2025 року у задоволенні клопотання позивача про виклик свідків в даній справі - відмовлено.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 28.06.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 р. у справі №160/22523/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, Головного управління ПФУ в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області від 06.07.2023 року №89 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 02.06.1986 року по 15.06.1988 року, період роботи в Виробничому управлінні Аульського районного водопровідного господарства з 30.07.1985 року по 03.02.1986 року, період роботи на Байкало-Амурській залізниці в умовах крайньої Півночі з 12.05.1993 року по 16.06.1993 року з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців;

- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 28.06.2023 року з урахуванням зарахованих до страхового стажу періодів роботи: з 02.06.1986 року по 15.06.1988 року, з 30.07.1985 року по 03.02.1986 року, з 12.05.1993 року по 16.06.1993 року та з урахуванням висновків суду;

- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено;

- вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.05.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 року в справі № 160/22526/23 залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 року в справі № 160/22526/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, Головного управління ПФУ в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.

10.05.2024 року Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву позивача від 28.06.2023 року, та прийнято рішення №89, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Спірним рішенням від 10.05.2024 року №89 встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 р. у справі №160/22523/23 до загального страхового стажу ОСОБА_1 зараховано період проходження військової служби з 02.06.1986 року по 15.06.1988 року, період роботи в Виробничому управлінні Аульського районного водопровідного господарства з 30.07.1985 року по 03.02.1986 року, період роботи на Байкало-Амурській залізниці в умовах крайньої Півночі з 12.05.1993 року по 16.06.1993 року з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців. За результатом повторного розгляду документів, доданих до заяви та з у рахуванням висновків суду позивача стаж складає 30 років 01 місяць 06 днів, у тому числі за Списком №1 - 2 роки 9 місяців 21 день, за Списком № 2 - 1 рік 09 місяців 02 дні, за період роботи в умовах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, 01 місяць 05 днів.

08.08.2024 року позивач повторно звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності заяву та додані до неї документи було розглянуто Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області, рішенням якого від 16.08.2024 року №89 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного страхового стажу в шкідливих і важких умовах праці.

Спірним рішенням від 08.08.2024 року №89 встановлено, вік позивача 56 років 02 місяці, страховий стаж (повний) становить - 40 років 06 місяців 18 днів, страховий стаж становить - 34 роки 02 місяці 06 днів, пільговий стаж за Списком № 2 для визначення права становить - 05 років 07 місяців 22 дні. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: на посаді слюсаря-ремонтника з 17.11.1994 р. по 31.03.1997 р. в Придніпровському хімічному заводі. Документи щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, направлені на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії, з 01.01.1992 р. по 11.04.1993 р., згідно із довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.05.2023 р. № 023-773, на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).

В силу статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і постанова КМУ від 12.08.1993 року №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, пунктом 1 постанови КМУ від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: п.2 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В силу п.3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №637 (далі - Порядок №637).

Згідно із п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В свою чергу трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 30.07.1965 року містить наступні записи за спірний період:

- запис №19 - 24.03.2000 року прийнятий до Дочірнього спеціалізованого управління № 104 «Стальконстуркція» ВАТ «Дніпростальконструкція» монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій 3р тимчасово. Наказ №46 від 22.03.2000 року;

- запис №20 - 01.04.2003 року присвоєно 4р монтажника сталевих та залізобетонних конструкцій. Наказ №111 від 15.04.2003 року;

- запис №21 - 01.01.2004 року присвоєно 5 розряд монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій. Наказ №2 від 02.01.04 року;

- запис №22 - 09.06.2006 року призначений бригадиром монтажників з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 5 розряду. Наказ №85 від 9.6.2006 року;

- запис №23 - 24.11.2006 року звільнений згідно статті 38 КЗпП України за власним бажанням. Наказ №178 від 24.11.2006 року;

- запис №24 - 29.11.2006 року прийнятий на роботу в Дніпродзержинський філіал ТОВ «ПСП «Азовінтекс» монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 5 (п`ятого) розряду. Наказ № 41 «к» від 28.11.2006 року;

- запис №25 - 27.10.2008 року звільнений з роботи за згодою сторін за пунктом 1 статті 35 КЗпП України. Наказ №104 «к» від 27.10.2008 року.

- запис №42 - 07.08.2020 року прийнятий в цех ремонту металургійного обладнання ділянка по ремонту обладнання агломарційного переділу слюсарем-ремонтником 5 розряду. Наказ №653 від 06.08.2023 року.

Як вже суд зазначав вище, приймаючи рішення від 16.08.2024 р. №89, відповідач-2, зокрема не зарахував період роботи позивача з 01.01.1992 р. по 11.04.1993 р., згідно із довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.05.2023 р. № 023-773, на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки не зараховуються до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.

З цього приводу, суд зазначає наступне.

За змістом частини 5 статті 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Також ч.6 ст.56 Закону № 1788-XII передбачено, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Зазначена норма не містить умови, що стаж позивача за Списком № 2 та за вислугу років повинен складати не менше ніж 12 років та 6 місяців.

Суд наголошує, що вказані норми містять лише умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах, що повністю відповідає наявному у позивача стажу роботи та його віку.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи пенсійного органу, що періоди роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, не зараховуються до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 01.01.1992 р. по 11.04.1993 р., зарахований до спеціального стажу, який не був зарахований до пільгового стажу за Списком №2 відповідачами при вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах, підлягає взаємозарахуванню до його пільгового стажу за Списком № 2, оскільки умови призначення пільгової пенсії є аналогічними.

Щодо заявленої позовної вимоги зарахувати до позивача пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 24.03.2000 р. по 24.11.2006 р. в Дочірньому Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні № 104 «Стальконстуркція» ВАТ «Дніпростальконструкція», суд зазначає наступне.

В спірних рішеннях про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах від 10.05.2024 р. та 16.08.2024 р., відповідачами не вказано підстав не зарахування періоду роботи з 24.03.2000 р. по 24.11.2006 р. в Дочірньому Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні № 104 «Стальконстуркція» ВАТ «Дніпростальконструкція» до пільгового стажу за Списком №2.

Відповідно до форми РС-право станом на 08.08.2024 р. позивачу період роботи з 24.03.2000 р. по 24.11.2006 р. до пільгового стажу за Списком № 2 не зарахований.

Проаналізувавши записи трудової книжки позивача щодо спірного періоду, суд встановив, що трудова книжка містять відомості щодо назви професії, що належить до Списку №2.

Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Дочірнього Дніпродзержинського спеціалізованого управління № 104 «Стальконстуркція» ВАТ «Дніпростальконструкція» наявна інформація про його припинення - 18.12.2014 р. на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 р.

Позивачем до пенсійного органу було надано відповідь з архівного управління від 20.04.2023 року №Б-21/2-08/386, в якій зазначено про неможливість надання архівних довідок за період роботи позивача в ДСУ № 104 «Стальконстуркція» ВАТ «Дніпростальконструкція», оскільки документи підприємства до архівного управління Кам`янської міської ради не надходили.

Однак суд зауважує, що відповідно до форми ОК 5 за 2000-2006 роки наявні відомості по спеціальному стажу код підстави для обліку спецстажу визначений як ЗПЗ013Б1.

ЗПЗ013Б1: Працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Враховуючи дані форми ОК-5 (відомості по спеціальному стажу) по позивачу вбачається, що страхувальник зазначав коди підстав для обліку спецстажу у спірний період виключно ЗПЗ013Б1, що відноситься до Списку №2.

Водночас, суд зауважує, що на підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (діючого на час вчинення спірних правовідносин), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (далі - Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Крім того, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Окрім того, відповідачі не ставлять під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності позивача, а судом в свою чергу не встановлено будь-яких виправлень або неточностей у записах в його трудовій книжці.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Орган, що призначає пенсію, надає допомогу у разі звернення із заявою про призначення пенсії непрацюючим особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (п.3.3 Порядку №22-1).

В даному випадку, відповідачі не здійснили жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації, викладеної у трудовій книжці на підтвердження стажу роботи позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість підстав для неврахування відповідачами спірного періоду роботи позивача з 24.03.2000 р. по 24.11.2006 р. до пільгового стажу за Списком №2.

За таких обставин, рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 10.05.2024 р. №89 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 16.08.2024 р. №89 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо заявленої позовної вимоги зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи позивачу з 29.11.2006 р. по 27.10.2008 р. в ТОВ "ПСП "АЗОВІНТЕКС", суд вказує на таке.

Як видно з матеріалів справи, записами трудової книжки позивача не підтверджується пільговий стаж у спірні періоди, оскільки в його трудовій книжці відсутні записи про повний робочий день на відповідних посадах та про атестацію робочих місць.

Також, Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) не містять інформацію про спеціальний стаж позивача у спірний період.

Таким чином, без уточнюючих довідок про характер роботи позивача у спірні періоди неможливо вирішити питання про зарахування періоду роботи до пільгового.

При цьому, довідки про пільговий характер праці, відповідно до додатку № 5 Порядку №637, разом із заявами про призначення пенсії та до суду за спірний період не надавалися.

Отже, без подання уточнюючих довідок про пільговий характер роботи, зарахувати такий період до пільгового неможливо.

В свою чергу, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено можливості зарахування усього періоду роботи до пільгового стажу лише на підставі того, що професія, яку займав працівник входила до списків посад з тяжкими умовами праці.

Стосовно посилань позивача на те, що він не може отримати документи, у зв`язку із тим, що підприємство зареєстроване в м.Маріуполі, яке в даний час окуповане російською федерацією.

Суд зазначає, що чинним законодавством України визначено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 10.11.2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за №1231/13105.

Пунктами 3, 4 зазначеного Порядку, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Згідно із пунктом 6 Порядку, основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Отже, підтвердження пільгового стажу здійснюється у органами ПФУ, відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії.

Доказів того, що позивач звертався до органів ПФУ з питання підтвердження пільгового періоду роботи матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині зарахування до пільгового стажу за Списком № 2, періоду роботи з 29.11.2006 р. по 27.10.2008 р. в ТОВ "ПСП "АЗОВІНТЕКС", є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача з 07.08.2020 р. по 31.05.2023 р. в ТОВ "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС", суд вказує на таке.

Позивач в позовній заяві вказує, що відповідачами невірно обраховано спірний пільговий період роботи за Списком №1, а саме визначено на рівні 02 роки 09 місяців 21 день.

В спірному рішенні від 16.08.2024 року №89, вказано що до пільгового стажу за Списком 1 зараховано періоди роботи протягом серпня 2020 року по червень 2024 року, згідно із довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23.05.2023 р. №023-774.

Згідно із довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 06.06.2023 р. № 365-23 позивач працював повний робочий день в ТОВ "МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС" в цеху ремонту металургійного устаткування філії №3 за період з 07.08.2020 р. по 31.05.2023 р. в виробництві - агломераційне, доменному, сталеплавильному, за професією слюсар-ремонтник, зайнятий ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що передбачена Списком №1, розділу ІІ підрозділу 2. Підстава: постанова КМУ від 24.06.2016 р. №461, від 04.07.2017 р. № 479.

Відповідно до форми РС-право станом на 08.08.2024 р. позивачу період роботи з 07.08.2020 р. по 31.05.2023 р. зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, а саме: з 07.08.2020 року по 30.12.2021 р. обліковується «Список №1», з 01.01.2022 р. по 27.12.2022 р. обліковується «Список №1», з 01.01.2023 р. по 30.12.2023 р. обліковується «Список №1» та разом складає 3 роки 7 місяців, а отже доводи позивача, що відповідачами обчислено цей період, як 2 роки 09 місяців 21 день є безпідставними.

Щодо заявлених позовних вимог про зобов`язання Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути позивача заяви від 28.06.2023 року та від 08.08.2024 року про призначення пенсії на підставі пункту "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", положень ч.6 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", положень ч.ч.1, 5 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням взаємного зарахування періодів роботи за Списком № 1, Списком № 2, стажу роботи яка дає право на пенсію за вислугу років, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05 квітня 2005 року (заява №38722/02).

Як вбачається з матеріалів справи, спір стосується наслідків розгляду відповідачами заяви позивача від 28.06.2023 року та 08.08.2024 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, у вигляді рішення від 10.05.2024 року №89 та рішення від 16.08.2024 р. №89, які скасовані судом як протиправні.

Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується для призначення пенсії, є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, а також дискреції пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу (в тому числі пільгового), необхідного для призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача від 28.06.2023 року та 08.08.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 24.03.2000 р. по 24.11.2006 р., та стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років з 01.01.1992 р. по 11.04.1993 р., та з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовної заяви позивачу слід відмовити.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1211,20 грн.

Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі у розмірі 1 211,20 грн. (2 422,40 грн. : 2), за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.05.2024 року №89 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 16.08.2024 року №89 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.06.2023 року та від 08.08.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 24.03.2000 р. по 24.11.2006 р., та стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років з 01.01.1992 р. по 11.04.1993 р., та з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовної заяви - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати по справі у розмірі 605,60 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул.Морехідна, буд.1, м.Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати по справі у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма