Справа № 400/4759/22
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 лютого 2025 р. № 400/4759/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши у письмовому провадженні звіт про виконання рішення суду

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні ді,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 400/4759/22 позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 22452,85 грн.

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в сумі 22 452.85 грн (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят дві гривні 85 копійок).

Рішення набрало законної сили 19.06.2024, на виконання якого 19.09.2024 судом видано виконавчі листи.

Ухвалою від 17.01.2025 року зобов`язано відповідача подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі № 400/4759/22 в місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

04.02.2025 відповідачем подано звіт про виконання рішення суду у справі №400/4759/22, в якому відповідач зазначає, що відповідно до платіжної інструкції № 1132 від 16.09.2024 року позивачу нараховано та виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 18742,42 грн (за мінусом військового збору 1,5%). Відповідно до пояснень начальника Фінансово-економічної служби головного бухгалтера А2183 від 28.09.2024 року 350/174/308/1689/пс, сума грошової компенсації за неотримане речове майно у розмірі 22452,85 грн., вказана у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду у справі 400/4759/22, включає ПДФО в сумі 3425,01 грн., який додатково замовляє та спланує військова частина.

Отже, належна сума компенсації за неотримане речове майно складає 19027,84 грн (згідно довідки № 16 від 25.06.2024 року про вартість речового майна, що належить до видачі жінкам, за матеріалами справи 400/4759/22), а за мінусом військового збору -18742.42 грн.

Вирішуючи питання про прийняття звіту суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

21.03.2024 року Миколаївським окружним адміністративним судом ухвалено рішення по справі 400/4759/22 за позовом ОСОБА_1 про часткове задоволення позову до військової частини НОМЕР_1 . Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в сумі 22 452.85 грн (двадцять дві тисячі чотириста п`ятдесят дві гривні 85 копійок).

На виконання вищевказаного судового рішення, відповідно до платіжної інструкції № 1132 від 16.09.2024 року позивачу нараховано та виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 18742,42 грн.

Отже, позивач вважає що відповідачем сплачено не в повному розмірі компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Згідно з ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою КМУ від 16.03.2016р. №178 (далі Порядок № 178), виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Відповідно до п. 4 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом).

Пунктами 2-5 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15 січня 2004 року №44, передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, МНС, податкової міліції. Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб. Виплата грошової компенсації військовослужбовцям та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президент України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

Згідно з пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом; .

За пунктом 168.5. статті 168 Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Суд, з аналізу приписів вищенаведених норм законодавства, зазначає, що позивач, під час проходження військової служби, обтяжений власними витратами на придбання речового майна, мав правомірні очікування на отримання його грошової компенсації, оскільки і приписами Закону № 2011-XII, і Порядку № 178, гарантоване як право на отримання вказаного речового майна, так і право на одержання його грошової компенсації у протилежному випадку.

Суд зауважує, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. Застосовування в пункті 3 Порядку №178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не, наприклад, «при звільненні з військової служби», дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу). Відтак, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Вказана правова позиція відображена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №803/756/17.

Суд зауважує, що, утримавши з належних позивачу до виплати сум грошової компенсації за неотримане речове майно податок з доходів фізичних осіб, відповідач фактично позбавив його частини цієї грошової компенсації, що не узгоджується з підходом законодавця до оподаткування доходів військовослужбовців (пункт 168.5. статті 168 Податкового кодексу України).

Доводи скаржника щодо необхідності оподаткування вказаної грошової компенсації як інших доходів, що включаються до складу загального місячного оподатковуваного доходу платника податку, згідно пп.168.1.1, 168.1.2 статті 168 Податкового кодексу України, суд вважає помилковими, оскільки грошова компенсація за неотримане речове майно, що підлягало видачі під час проходження військової служби не є грошовим забезпеченням військовослужбовця (чи його складовою) і, за своєю правовою природою, не може вважатися оподатковуваним місячним/річним доходом такої особи.

Аналогічна правова позиція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладена у постанові від 19.02.2020 у справі №802/1677/16-а

При розгляді поданого звіту вбачається, що рішення суду не виконано, оскільки кошти позивачу не виплачені в повному обсязі.

З цих підстав суд відповідно до ч. 1 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у прийнятті звіту, оскільки рішення суду не виконано в повному обсязі (відсутня виплата коштів).

Згідно ч. 3 ст. ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне додатково встановити новий строк для подання звіту, визначивши його тривалість протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 254, 256, 295, 382-382-3 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 про виконання рішення в адміністративній справі №400/4759/22 - відмовити.

Встановити Військовій частині НОМЕР_1 новий строк подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 року у справі №400/4759/22 протягом 30 днів з моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Роз`яснити військовій частині НОМЕР_1 , що згідно ч. 10 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник