Справа № 480/7721/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р. Справа № 480/7721/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2024, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 13.11.24 у справі № 480/7721/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яка полягає у не розгляді у встановленому порядку заяви позивача про поновлення пенсії та неприйнятті у встановлений законом 10-денний строк рішення про поновлення виплати пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії позивачу за вислугу років у встановленому законом розмірі з дня подачі заяви про поновлення пенсії (17.04.2024) та відповідно до Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 17.04.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 17.04.2024 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач наводить обставини справи та просить урахувати, що на підставі наданих відповідачу документів останній мав підстави та можливість позитивно вирішити питання про поновлення виплати пенсії відповідно до приписів чинного законодавства, проте протиправно не поновив виплату пенсії позивачу. Звертає увагу, що на цей час пенсію не отримує в зв`язку з припиненням її виплати відповідними органами РФ, а також неможливістю відвідання РФ внаслідок військової агресії та відсутністю будь-яких комунікацій з РФ, а тому позбавлений засобів та джерела існування, хоча має право на пенсійне забезпечення. Звертає увагу, що відсутність оригіналу пенсійної справи та інших доказів щодо виплати пенсії позивача, що зумовлено бездіяльністю відповідача щодо отримання таких доказів, не може позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області до 2015 року та отримував пенсію за вислугу років як пенсіонер МВС, що підтверджується довідкою від 24.12.2015 за № 5197 (а.с.10).

У 2016 році позивач був знятий з пенсійного обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та став на облік у м. Курську РФ.

З 2022 року виплата пенсії позивачу припинена у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.

Позивач неодноразово звертався до пенсійного органу із заявами про поновлення виплати пенсії (а.с. 4-6).

Листом від 30.04.2024 за № 1800-0202-8/20748 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило позивача, зокрема, про те, що з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введення воєнного стану, АТ "Укрпошта" припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до Російської Федерації (а.с.7).

Листом від 24.05.2024 за № 1800-0202-8/24777 Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області повідомило позивача про те, що за матеріалами архівної електронної справи позивач перебував на обліку у головному управлінні як отримувач пенсії за вислугу років у період з 21.04.1990 по 30.12.2015. Також зазначено, що листом Головного управління від 30.04.2024 за № 1800-0202-8/20748 позивачу надано роз`яснення з питання поновлення пенсії та повідомлено про направлення пенсійної справи позивача за новим місцем отримання пенсії, відповідно, надати копії запитуваних матеріалів пенсійної справи немає можливості (а.с. 8).

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про поновлення пенсії чи відмову в поновленні після спливу встановленого законом десятиденного строку розгляду заяви особи свідчить про те, що пенсійний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом та дійшов висновку, що відповідачем у спірних правовідносинах допущено протиправну бездіяльність щодо належного розгляду заяви позивача від 17.04.2024 про поновлення виплати пенсії.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 9 КАС України суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяви позивача про поновлення виплати пенсії від 17.04.2024 та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про поновлення виплати пенсії від 17.04.2024 і прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивачу за вислугу років у встановленому законом розмірі з дня подачі заяви про поновлення пенсії (17.04.2024) та відповідно до Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд першої інстанції виходив з того, що вирішення питання про поновлення пенсії без перевірки наявності чи відсутності усіх для цього підстав є передчасним, так як саме органам Пенсійного фонду кореспондований обов`язок здійснити повну перевірку поданих позивачем документів та винести обґрунтоване рішення відповідно до норм діючого законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно зі ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Європейська соціальна хартія, ратифікована Законом України від 14.09.2006 за № 137-V, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. Так, ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до визначення, яке міститься у ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 5 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, зокрема виплата пенсії припиняється за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

За приписами ч. 2 ст. 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Відповідно до ст. 58-1 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" припинення та поновлення виплати пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей проводиться в порядку, встановленому цим Законом та статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 12 Положення про Пенсійний фонд України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 №22-1 (у редакції Постанови правління ПФУ від 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

Згідно з п. 1.1. розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

За приписами п. 1.5 розділу I Порядку №22-1 розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №234.

Пунктом 1.8 розділу I Порядку №22-1 визначено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Пунктом 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Як зазначено в п. 4.3. розділу IV Порядку № 22-1, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Згідно з п. 4.7. розділу IV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Відповідно до п. 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Із системного аналізу наведених законодавчих приписів слідує, що у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (поновлення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану особою заяву із доданими до неї документами, та прийняти відповідне рішення щодо призначення (поновлення) пенсії, або про відмову в цьому протягом 10 днів.

Як убачається з матеріалів справи, 17.04.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом від 30.04.2024 відповідач повідомив позивача про те, що з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введення воєнного стану, АТ "Укрпошта" припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до Російської Федерації (а.с. 7).

Крім того, листом від 24.05.2024 за № 1800-0202-8/24777 Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області повідомило позивача про те, що за матеріалами архівної електронної справи позивач перебував на обліку у головному управлінні як отримувач пенсії за вислугу років у період з 21.04.1990 по 30.12.2015. Також у листі зазначено, що листом головного управління від 30.04.2024 за № 1800-0202-8/20748 позивачу надано роз`яснення з питання поновлення пенсії та повідомлено про направлення пенсійної справи позивача за новим місцем отримання пенсії, відповідно, надати копії запитуваних матеріалів пенсійної справи немає можливості (а.с. 8).

Отже, за результатами розгляду заяви позивача від 17.04.2024 відповідачем рішення про поновлення виплати пенсії або ж про відмову в поновленні пенсії не приймалось.

Натомість відповідач розглянув подану позивачем заяву та надіслав листи від 30.04.2024 за № 1800-0202-8/20748 та від 24.05.2024 за № 1800-0202-8/24777, у яких роз`яснено положення законодавства щодо поновлення виплати пенсії та правозастосовні проблеми, які виникають з реалізацією цих норм у зв`язку із введенням воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

На переконання суду, такі дії відповідача не є законним способом поведінки державного органу та є формальною відпискою на заяву про поновлення виплати пенсії, оскільки не містить чіткого та однозначного рішення по суті про поновлення виплати чи про відмову в поновленні виплати пенсії, прийнятого у встановленому законом порядку, а отже не може вважатися «відмовою у поновленні виплати пенсії» у розумінні ч. 2 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1.

Застосовуючи наведені вище норми Закону суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення про поновлення чи про відмову в поновленні пенсії повинно бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом - рішенням/розпорядженням органу ПФУ. При цьому орган ПФУ не пізніше 10 днів після винесення рішення повинен був видати або направити особі повідомлення про поновлення, відмову в поновленні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Суд першої інстанції також урахував висновки Верховного Суду, що викладені в постановах від 06.03.2018 року №753/12809/14, від 27.03.2018 року № 541/910/17, від 25.09.2018 року №573/2476/16-а, згідно з якими підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання. Відсутність такого рішення свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, а ефективним способом захисту прав заявника за таких обставин визнається зобов`язання ПФУ розглянути заяву про перерахунок пенсії та прийняти рішення відповідно до законів про пенсійне забезпечення.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про поновлення пенсії чи відмову в поновленні після спливу встановленого законом десятиденного строку розгляду заяви особи, незважаючи на надсилання позивачу листів від 30.04.2024 та від 24.05.2024, оскільки пенсійний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяви позивача про поновлення виплати пенсії від 17.04.2024 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про поновлення виплати пенсії від 17.04.2024 і прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивачу за вислугу років у встановленому законом розмірі з дня подачі заяви про поновлення пенсії (17.04.2024) та відповідно до Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з огляду на таке.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Водночас дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

В Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до ст. 49 Закону №2262-ХІІ пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Також статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (у редакції Постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі за текстом - Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку № 3-1 переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.

Отже, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення (поновлення) пенсії.

У свою чергу суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні (поновленні) пенсії у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

З огляду на зазначене, вирішення питання про поновлення пенсії без перевірки наявності чи відсутності усіх для цього підстав є передчасним, так як саме органам Пенсійного фонду кореспондований обов`язок здійснити повну перевірку поданих позивачем документів та винести обґрунтоване рішення відповідно до норм діючого законодавства.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення та поновлення пенсій громадянам, та на свій розсуд приймати відповідне рішення.

Крім того, що в матеріалах справи відсутні документи про обставини, що впливають на визначення розміру пенсії позивача, права на надбавку, підвищення та інші доплати тощо.

Отже, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення, зокрема, про поновлення виплати пенсії та визначення підстав, за яких поновлюється пенсія або приймається рішення про відмову в її поновленні та оскільки в матеріалах справи відсутні документи про обставини, що впливають на визначення розміру пенсії позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача від 17.04.2024 і прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Доводи апеляційної скарги правомірність висновків суду першої інстанції не спростовують та не є підставою для скасування судового рішення в оскаржуваній частині.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 у справі № 480/7721/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова