Справа № 129/3277/24
Суддя: Дєдов С. М.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/3277/24
Провадження у справі № 2-а/129/38/2025
У Х В А Л А

"12" лютого 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін та їх представників в місті Гайсині заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дєдова Сергія Миколайовича в адміністративній справі № 129/3277/24 (провадження у справі № 2а/129/38/2025) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

23.10.2024 р. позивач звернувся до Гайсинського районного суду Вінницької області, із адміністративним позовом до Головного Управління Національної Поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

28.10.2024 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі.

11.02.2025 р. позивач ОСОБА_1 подав до суду в адміністративній справі № 129/3277/24 заяву про відвід головуючому судді Дєдову С.М., який обґрунтував тим, що в проваджені Гайсинського районного суду Вінницької області перебувала адміністративна справа №128/3449/24 про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, під головуванням судді Дєдова С.М., яким було прийнято рішення по цій адміністративній справі, однак як відбувалися судові засідання та яке було прийнято рішення, він, ОСОБА_1 втратив довіру до судді Дєдова С.М.

Нагадує, що сенс звернення людини до суду в тому, щоб відновити права людини, і так як в міру були порушені саме його, ОСОБА_1 права в той час як конфіденційні дані його, ОСОБА_1 там лише рахуються через неналежні дії ряду представників та опікунів, що взяли на себе певні зобов`язання, однак розглядаючи зміст документів, що йому надходять є очевидним ігнорування та невизнання його людиною, основним кредитором громадянина України, та інших юридичних осіб, що діють від її імені.

Крім іншого ОСОБА_2 демонстративно проігнорував відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення по ст.185 КУпАП, та проігнорував завідомо незаконні дії осіб, що діяли як поліцейські не надавши при цьому доказів наявності у них будь яких повноважень на вчинення подібного роду дій та не виконавши ч.2 ст. 21 ЗУ «Про Національну поліцію», і які не мали жодного права навіть підходити до нього, ОСОБА_1 в звзязку із чим будь-яка довіра до судді Дєдова С.М. у нього втрачена.

В зв`язку з повною втратою довіри до судді Дєдова С.М., через його безпосередні дії не вчинено дій які могли б відновити його права і відповідно він вже не може брати участь у розгляді його справи і підлягає відводу.

А тому він не хоче, щоб суддя Дєдов С.М. і надалі таким чином розглядав цю справу і будь-які інші, щоб не хвилюватись за додержання законності та власні права, які окрім того, що перед тим були спаплюжено особами в чорній формі так ще і виправдані вищевказаним суддею.

Так у відповідності до п.5 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

11.02.2025 р. ОСОБА_1 подав письмову заяву, в якій просив розглядати заяву про відвід судді у його відсутність, заяву задовільнити.

Відповідно до п.4) ч.1 ст.36 КАС України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч.1 ст.40 КАС України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; згідно із ч.3 цієї статті питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; згідно з ч.8 цієї статті суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження; за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися з повідомленням учасників справи; згідно з ч.11 цієї статті питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно із ч.3 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) ЄСПЛ зазначено «104. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності».

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивноі? перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретніи? справі, а також об`єктивноі? перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантіі? для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, навіть якщо об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Оскільки об`єктивних проявів упередженості головуючого у справі судді Дєдова С.М. немає, справа розглядається повноважним складом суду, будь-яка заінтересованість у результаті розгляду справи у головуючого у справі судді відсутня, однак з урахування позиції позивача Семенюка В.Г., який наполягає на відводі судді і не довіряє судді з огляду на свою суб`єктивну впевненість, то задля забезпечення судом серед інших аспектів права сторін на судовий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, суд вважає, що суб`єктивна впевненість сторони заявника в упередженості судді навіть за відсутності об`єктивних підстав для нього є чинником, що перешкоджає реалізації встановленого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому з метою усунення сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, суд визнає, що письмову заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Дєдову С.М. потрібно задовільнити на підставі п.4) ч.1 ст.36, ст.40 КАС України, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, а справу слід передати для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст. 31 КАС України.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 41 КАС України, -

Постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дєдова Сергія Миколайовича, задовольнити, адміністративну справу № 129/3277/24 (провадження у справі № 2а/129/38/2025) за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - передати для визначення головуючого по справі судді автоматизованою системою документообігу Гайсинського районного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: