Справа № 756/64/25
Суддя: Шролик І. С.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

07.02.2025 Справа № 756/64/25
Номер справи №756/64/25
Номер провадження № 2-а/756/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючий суддя - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Київ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення № 61 від 19 грудня 2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Оскаржувану постанову відповідач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що у постанові вказано, що він не з`явився по повістці 14 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , повістка була надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», чим порушив ч. 3 ст. 210- 1 КУпАП. На підставі чого, начальником відділу військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_2 19 грудня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення №61 відносно нього, де вказано, що він порушив вимоги ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не прибув по повістці 14 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Києві. В протоколі зазначено, що повістка надсилалася засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Того ж дня, 19 грудня 2024 року, винесено постанову №61 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Позивач вважає, що у зв`язку з незначним проміжком часу між виявленням, складанням протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови він був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові не чітко вказано нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Вказує, що відповідач не надав доказів надсилання повістки засобами поштового зв`язку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята нє необґрунтовано, прийнятою із порушенням норм діючого законодавтва, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому просить визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою від 08 січня 2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, копію ухвали надіслано сторонам по справі. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

29 січня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування якого, представник відповідача зазначив, що за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ім`я позивача сформовано повістку про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14 жовтня 2024 року, з метою уточнення даних.

Повістка надіслана засобами поштового зв`язку (рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення) на адресу зареєстрованого місця проживання позивача, а саме: АДРЕСА_1 . Зазначає, що вказану адресу позивачем повідомлено під час оновлення своїх облікових даних.

Дане поштове відправлення позивач не отримав, повернуто АТ «Укрпошта» на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки позивач був відсутній за адресою місця проживання, повідомленою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних та відповідно не з`явився на 14 жовтня 2024 року, то 12 листопада 2024 року відповідач звернувся до Оболонського УП ГУНП у м. Києві зі зверненням про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

19 грудня 2024 року співробітником Оболонського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, метро Героїв Дніпра виявлений ОСОБА_1 , який запрошений доІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки останній перебував у розшуку через неявку по повістці.

Того ж дня, 19 грудня 2024 року начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол №61 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якого 19 грудня 2024 року о 12:20 год. встановлено факт його неявки на 14 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є порушенням вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На підставі обставин, установлених під час розгляду справи, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно позивача винесено оскаржувану постанову №61 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Копію постанови позивач отримав особисто. Щодо посилання позивача на те, що у оскаржуваній постанові не чітко зазначено нормативний акт, відповідач зазначає, що на підставі фактичних даних, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення, а саме: даних паспорта громадянина України ідентифіковано особу позивача, з`ясовано факт неявки по повістці позивача 14 жовтня 2024 року та зазначено положення нормативного акта, невиконання вимог якого в особливий період становить склад адміністративного правопорушення, за яке ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачена відповідальність, просить відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відтак суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, розглянута відповідачем, як уповноваженою особою.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оборону України" громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 210-1 КУпАП.

Об`єктом такого правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, які з урахуванням частини 1 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та частиною 13 ст. 2 Закону « Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, полягають у неприбутті громадян за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці в тому числі і для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду та /або відмови у проходженні обов`язкового медичного огляду.

Судом встановлено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 № 61 від 19 грудня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КЦпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Згідно постанови ОСОБА_1 не з`явився по повістці 14 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Києві, повістка надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», яим виявлено порушення правил військового обліку, а саме: ОСОБА_1 не прибув у визначені терміни по повістці (а.с. 9).

З наданої відповідачем копії поштового повідомлення встановлено, що надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 повернута з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Оцінюючи вказаний доказ, суд приймає до уваги те, що позивач викликався на 11 год. 14 жовтня 2024 року, у той час як повістка доставлена до адресата і проставлено відмітку "адресат відсутній за вказаною адресою" 11 жовтня 2024 року.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі - Правила №270) рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Пунктом 85 Правил №270 передбачено, що рекомендовані листи з позначками "Повістка ТЦК", "Вручити особисто" підлягають врученню особисто адресатам.

З інформації про трекінг "Укрпошти" поштового відправлення № 258 не можливо відслідкувати чи належним чином працівник поштового відділення здійснював оповіщення позивача про наявність для нього повістки від ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначено, що 07 жовтня 2024 року відправлення прибуло до відділення, 08 жовтня 2024 року - невдала спроба вручення, 11 жовтня 2024 року конверт повертається на адресу відправника із зазначенням причин невручення як «одержувач відсутній за вказаною адресою». Жодних відміток коли саме відправлення доставлялось на адресу позивача, чи залишалось йому повідомлення про необхідність отримання рекомендованого листа не відображено. Вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 14 жовтня 2024 року до ТЦК. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

З інших досліджених судом доказів також не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема за неявку на виклик до РТЦК. Окрім того, позивачем уточнено свої облікові дані, що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Зі встановлених у справі обставин, а також відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2024 року, у діях позивача не встановлено складу правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову, визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 61 від 19 грудня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605,60 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , (ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складено 07 лютого 2025 року.

Суддя І.С. Шролик