Справа № 160/23524/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняФіліпенко Аліна Сергіївна
представник позивача представник відповідача ОСОБА_1 Пеклуха Анастасія Володимирівна
29.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №761/32-00-07-03-19 від 06.08.2024 року за формою «В1», яким зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість у сумі 22 718 963,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 11 359 481,50 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що контролюючим органом протиправно та необґрунтовано прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Зокрема, представник зазначає, що в ході проведення перевірки ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» контролюючому органу надано всі необхідні документи для підтвердження дотримання вимог Податкового кодексу України при формуванні розміру від`ємного значення суми з податку на додану вартість із контрагентами-постачальниками за період, що перевірявся. Окрім цього, представник позивача зазначає, що господарські операції між позивачем та контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність викладених в акті перевірки висновків податкового органу, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, внаслідок чого останнє є таким, що винесене з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню та визнанню протиправним. Також позивач зазначив, що посилання контролюючого органу на наявність податкової інформації в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерію оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним з огляду на невідповідність критерію юридичної значимості, оскільки не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім цього позивач зауважив, що основним критерієм реальності господарських операцій є рух активів або зміни у структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника податків. Крім того, висновки відповідача також обґрунтовані недотриманням податкового законодавства іншими платниками податків - контрагентами позивача та іншими особами, з якими позивач не мав жодних відносин. Однак, законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими особами. Посилання відповідача в акті перевірки на те, що за даними АІС «Податковий блок» деяких контрагентів віднесено до переліку ризикових на підставі відповідних рішень податкового органу, не є законодавчо встановленими обставинами, згідно за якими заборонено формування податкового кредиту за господарськими операціями з вказаними контрагентами. На підставі зазначеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
03.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
17.09.2024 року Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено, що позивачем не надало жодного документу (документи), які мають підтверджувати використання товарно-матеріальних цінностей, виконаних робіт, послуг, на які контрагентами оформлено первинні документи, не надано акти списання, в які ввійшли дані товари та якими бухгалтерськими проводками відображено дані операції; журнали-ордери, обігово-сальдові відомості, бухгалтерські довідки, (регістри бухгалтерського обліку до яких перенесено інформацію з первинних документів) щодо відображення господарських операцій; зведені бухгалтерські документи (регістри бухгалтерського обліку: журнали ордери, обігово-сальдові відомості по бухгалтерським рахункам, бухгалтерські довідки, інші бухгалтерські документи (регістри бухгалтерського обліку до яких перенесено інформацію з первинних документів), які використовує/застосовує ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ». Також відповідач зауважив, що встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує з`ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції. Підсумовуючи відповідач зауважив, що факти, встановлені в рамках перевірки, свідчать про неможливість підтвердити достовірність формування податкового кредиту з ПДВ під час декларування фінансово-господарських взаємовідносин ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» зі своїми контрагентами. За відсутності факту підтвердження надання послуг, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
02.10.2024 року Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив.
29.10.2024 року Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із додатковими поясненнями.
У вказаних поясненнях відповідач зазначив, що документи позивача, укладені з ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС», ТОВ «Альфа Преміум Груп», ТОВ «Гарда Секюріті, ТОВ «КАЙРОС КОМПАНІ 2022», ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ», а саме: товарно-транспортні накладні, вагові, реєстри тимчасови транспортних довгострокових та короткострокових перепусток до контролюючого органу не надавались в ході перевірки. Також відповідач зазначив, що надані позивачем до суду первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій містять неточності та з певних документів не можливо встановити відомості, які містяться в таких документах.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Станом на час розгляду справи Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» знаходиться на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Перевіркою встановленні таке порушення Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» при декларуванні від`ємного значення ПДВ за липень 2023 року:
- п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, з урахуванням п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми податкового кредиту у липні 2023 року на загальну суму ПДВ 28 138 478,00 грн.
Вищезазначене призвело до порушення п.200.1, абз.«б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у липні 2023 року на 28 138 478,00 грн.
Під час перевірки податковий орган дійшов висновку, що договори (угоди), укладені між ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та контрагентами-постачальниками:
На підставі висновків акту перевірки №504/32-00-07-03-14/24432974 від 14.05.2024 року Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків було прийнято податкове повідомлення-рішення №575/32-00-07-03-19 від 12.06.2024 року, за формою «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку на суму 28 138 478,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 14 069 239,00 грн.
24.06.2024 року Публічне акціонерне товариство «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» звернулось до Державної податкової служби України із скаргою на податкове повідомлення-рішення №575/32-00-07-03-19 від 12.06.2024 року.
За наслідками розгляду скарги Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято нове податкове повідомлення-рішення №761/32-00-07-03-19 від 06.08.2024 року за формою «В1», яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на рахунок платника у банку на суму 22 718 963,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 11 359 481,50 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
В силу приписів п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість включає наступне.
Встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, такі як: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
Встановлення спеціальної правосуб`єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
Встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
Встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
Встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. А наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП» відбувались на підставі договору №400 від 26.02.2021 року, з додатками.
Згідно з умовами вказаного договору, ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як замовник, доручає, а ТОВ «АЛЬФА ПРЕМІУМ ГРУП», як виконавець, зобов`язується надати послуги з охорони об`єктів охорони, в т.ч. виконувати комплекс заходів власними силами і засобами, необхідними для збереження цілісності об`єктів охорони, а також з використанням технічних засобів охорони і комплексних систем безпеки Замовника в період часу і на умовах, визначених цим договором та у відповідності до обсягу робіт.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» відбувались на підставі договору про надання охоронних послуг №215 від 06.02.2020 року разом із додатковими угодами до даного договору №1 від 09.04.2020 року, №2 від 24.12.2020 року, №3 від 18.02.2021 року, №4 від 24.02.2021 року, №5 від 24.06.2021 року, №6 від 06.08.2021 року, №7 від 28.03.2022 року, №8 від 13.04.2022 року, №9 від 20.04.2022 року, №10 від 02.06.2022 року, №11 від 27.07.2022 року, №12 від 07.10.2022 року, №13 від 30.03.2023 року, №14 від 25.04.2023 року, №15 від 25.05.2023 року.
Згідно з умовами вказаного договору ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» як замовник доручає, ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» як виконавець зобов`язується надати послуги з охорони об`єктів охорони, в тому числі виконувати комплекс заходів власними силами і засобами, необхідними для збереження цілісності об`єкта охорони, а також з використанням технічних засобів охорони і комплексних систем безпеки замовника в період часу і на умовах, визначених цим договором та у відповідності до обсягу робіт.
Виконання зазначеного договору підтверджується: рахунком на оплату №162 від 24.07.2023р. на загальну суму 111600,00 грн., актом надання послуг №162 від 24.07.2023 року на загальну суму 111600,00 грн., листом візування до акту наданих послуг за липень 2023 року загальною кількістю кінологічних постів 3 пости (охоронець кінолог із службовою собакою) відповідно до постових відомостей; рахунком на оплату №161 від 24.07.2023р. на загальну суму 163784,16 грн., актом надання послуг №161 від 31.07.2023 року на загальну суму 163784,16 грн., листом візування до акту наданих послуг у липні 2023 року загальною чисельністю осіб 3 особи відповідно до постових відомостей; рахунком на оплату №121 від 01.05.2023р. на загальну суму 417584,88 грн., актом надання послуг №121 від 01.05.2023 року на загальну суму 417584,88 грн., актами про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №462 від 17.04.2023р., №464 від 18.04.2023р., №465 від 18.04.2023р. №466 від 19.04.2023р.; рахунком на оплату №160 від 24.07.2023р. на загальну суму 6715150,56 грн., актом надання послуг №160 від 31.07.2023 року на загальну суму 6715150,56 грн., листом візування до акту наданих послуг у липні 2023 року загальною чисельністю осіб 123 особи відповідно до постових відомостей; рахунком на оплату №113 від 01.05.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №113 від 01.05.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №403 від 28.03.2023р., №404 від 29.03.2023р., №405 від 29.03.2023р., №406 від 29.03.2023р., №407 від 30.03.2023р.; рахунком на оплату №115 від 01.05.2023р. на загальну суму 438840,00 грн., актом надання послуг №115 від 01.05.2023 року на загальну суму 438840,00 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №413 від 01.04.2023р., №416 від 01.04.2023р., №419 від 02.04.2023р.; №420 від 03.04.2023р., №421 від 03.04.2023р., №423 від 03.04.2023р., №426 від 03.04.2023р.; рахунком на оплату №125 від 23.05.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №125 від 23.05.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №435 від 06.04.2023р., №436 від 07.04.2023р., №437 від 08.04.2023р.; №438 від 08.04.2023р., №439 від 08.04.2023р., №440 від 10.04.2023р.; рахунком на оплату №88 від 03.04.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №88 від 03.04.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №304 від 09.03.2023р., №306 від 09.03.2023р., №307 від 10.03.2023р., №308 від 10.03.2023р., №310 від 10.03.2023р., №313 від 11.03.2023р., №315 від 11.03.2023р., №317 від 11.03.2023р.; рахунком на оплату №112 від 01.05.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №112 від 01.05.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №398 від 26.03.2023р., №400 від 26.03.2023р., №401 від 27.03.2023р., №402 від 27.03.2023р.; рахунком на оплату №93 від 03.04.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №93 від 03.04.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №345 від 15.03.2023р., №347 від 15.03.2023р., №348 від 16.03.2023р., №349 від 16.03.2023р., №351 від 16.03.2023р., №352 від 16.03.2023р., №356 від 17.03.2023р., №357 від 17.03.2023р., №361 від 17.03.2023р.; рахунком на оплату №122 від 01.05.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №122 від 01.05.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №474 від 22.04.2023р., №475 від 22.04.2023р., №476 від 23.04.2023р., №478 від 23.04.2023р.; рахунком на оплату №116 від 01.05.2023р. на загальну суму 425463,84 грн., актом надання послуг №116 від 01.05.2023 року на загальну суму 425463,84 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №422 від 03.04.2023р., №424 від 03.04.2023р., №425 від 04.04.2023р., №427 від 04.04.2023р., №428 від 04.04.2023р., №429 від 04.04.2023р.; рахунком на оплату №48 від 15.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №48 від 15.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №100 від 31.01.2023р., №101 від 01.02.2023р., №104 від 01.02.2023р., №105 від 02.02.2023р.; рахунком на оплату №51 від 15.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №51 від 15.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №119 від 04.02.2023р., №122 від 04.02.2023р., №127 від 05.02.2023р., №133 від 05.02.2023р., №148 від 07.02.2023р.; рахунком на оплату №117 від 01.05.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №117 від 01.05.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №430 від 05.04.2023р., №431 від 05.04.2023р., №432 від 06.04.2023р., №434 від 06.04.2023р.; рахунком на оплату №114 від 01.05.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №114 від 01.05.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №408 від 30.03.2023р., №409 від 30.03.2023р., №410 від 31.03.2023р., №411 від 01.04.2023р., №412 від 31.03.2023р., №414 від 01.04.2023р.; №415 від 01.04.2023р., №418 від 02.04.2023р.; рахунком на оплату №46 від 15.03.2023р. на загальну суму 453576,67 грн., актом надання послуг №46 від 15.03.2023 року на загальну суму 453576,67 грн., актом про прийняття під охорону вантажу у вигляді чушкового чавуну у вагонах караулом ТОВ «ГАРДА СЕКЮРІТІ» для супроводження, охорони, та передачі його отримувачу №48 від 20.01.2023р., №51 від 21.01.2023р., №52 від 22.01.2023р., №55 від 22.01.2023р.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ» відбувались на підставі договору підряду №1791 від 20.08.2021 р. з додатками.
Згідно з умовами вказаного договору ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як замовник, експлуатує металургійний комбінат з повним циклом виробництва і спеціалізується у виробництві, переробці та/або торгівлі рудою та металопродукцією, а ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «МЕТКОМ ІНВЕСТ», як підрядник, володіє ноу-хау, знаннями, необхідними технологіями та досвідом здійснення робіт, надання послуг та виробництва устаткування. Підрядник зобов`язується виконати свої зобов`язання, що вказані у п.1.2 даного Договору у встановлений в цьому Договорі строк (строки) на об`єкті: «Нове будівництво хвостосховшца «III карта» шламового господарства рудозбагачувальної фабрики на території Гречаноподівської та Новолатівської сільських рад Широківського району Дніпропетровської області ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у повному обсязі основних та супутніх зобов`язань згідно Технічного завдання та Технічної пропозиції Підрядника та інших визначених цим договором умов, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити за них визначену в Договорі плату.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та КП «ФІРМА АЗОВБУДМАТЕРІАЛИ» відбувались на підставі договору №829 від 08.04.2021 року з додатками.
Згідно з умовами вказаного договору КП «ФІРМА АЗОВБУДМАТЕРІАЛИ», як продавець, зобов`язується поставити та передати у власність ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як покупця, продукцію відповідно до специфікації, узгодженої до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.
Виконання зазначеного договору підтверджується: рахунком №125 від 20.02.2022 року на загальну суму 278328,96 грн.; рахунком №83 від 04.02.2022 року на загальну суму 279518,40 грн., паспортом відповідності №190, залізничною накладною від 04.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №83 від 04.02.2022 року на загальну суму 279518,40 грн.; рахунком №78 від 02.02.2022 року на загальну суму 290223,36 грн., паспортом відповідності №177, залізничною накладною від 02.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №78 від 02.02.2022 року на загальну суму 290223,36 грн.; рахунком №99 від 10.02.2022 року на загальну суму 292602,24 грн., паспортом відповідності №230, залізничною накладною від 10.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №99 від 10.02.2022 року на загальну суму 292602,24 грн.; рахунком №106 від 13.02.2022 року на загальну суму 293196,96 грн.; рахунком №92 від 07.02.2022 року на загальну суму 295575,84 грн., паспортом відповідності №205, залізничною накладною від 07.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №92 від 07.02.2022 року на загальну суму 295575,84 грн.; рахунком №114 від 16.02.2022 року на загальну суму 297360,00 грн., паспортом відповідності №259, залізничною накладною від 16.02.2022 року (перевезення); рахунком №93 від 07.02.2022 року на загальну суму 298549,44 грн., паспортом відповідності №206, залізничною накладною від 07.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №93 від 07.02.2022 року на загальну суму 298549,44 грн.; рахунком №80 від 03.02.2022 року на загальну суму 299144,16 грн., паспортом відповідності №184, залізничною накладною від 03.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №80 від 03.02.2022 року на загальну суму 299144,16 грн.; рахунком-фактурою №107 від 13.02.2022 року на загальну суму 299144,16 грн.; рахунком №81 від 03.02.2022 року на загальну суму 299738,88 грн., паспортом відповідності №185, залізничною накладною від 03.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №81 від 03.02.2022 року на загальну суму 299738,88 грн.; рахунком-фактурою №124 від 20.02.2022 року на загальну суму 299738,88 грн.; рахунком-фактурою №102 від 12.02.2022 року на загальну суму 300333,60 грн.; рахунком №89 від 06.02.2022 року на загальну суму 300333,60 грн., паспортом відповідності №200, залізничною накладною від 06.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №89 від 06.02.2022 року на загальну суму 300333,60 грн.; рахунком-фактурою №103 від 12.02.2022 року на загальну суму 300928,32 грн.; рахунком-фактурою №101 від 11.02.2022 року на загальну суму 300928,32 грн.; рахунком-фактурою №113 від 12.02.2022 року на загальну суму 300928,32 грн.; рахунком-фактурою №123 від 20.02.2022 року на загальну суму 301523,04 грн.; рахунком №98 від 10.02.2022 року на загальну суму 302117,76 грн., паспортом відповідності №228, залізничною накладною від 10.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №98 від 10.02.2022 року на загальну суму 302117,76 грн.; рахунком-фактурою №94 від 10.02.2022 року на загальну суму 302712,48 грн., паспортом відповідності №211, залізничною накладною від 08.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №94 від 06.02.2022 року на загальну суму 302712,48 грн.; рахунком-фактурою №111 від 14.02.2022 року на загальну суму 302712,48 грн.; рахунком-фактурою №95 від 08.02.2022 року на загальну суму 303307,20 грн., паспортом відповідності №212, залізничною накладною від 08.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №95 від 08.02.2022 року на загальну суму 303307,20 грн.; рахунком-фактурою №110 від 14.02.2022 року на загальну суму 303307,20 грн., паспортом відповідності №247, залізничною накладною від 14.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №110 від 14.02.2022 року на загальну суму 303307,20 грн.; рахунком-фактурою №120 від 18.02.2022 року на загальну суму 303901,92 грн.; рахунком-фактурою №82 від 04.02.2022 року на загальну суму 304496,64 грн., паспортом відповідності №189, залізничною накладною від 04.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №82 від 04.02.2022 року на загальну суму 304496,64 грн.; рахунком-фактурою №85 від 05.02.2022 року на загальну суму 304496,64 грн., паспортом відповідності №194, залізничною накладною від 05.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №85 від 05.02.2022 року на загальну суму 304496,648 грн.; рахунком-фактурою №88 від 06.02.2022 року на загальну суму 306875,52 грн., паспортом відповідності №198, залізничною накладною від 06.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №88 від 06.02.2022 року на загальну суму 306875,52 грн.; рахунком-фактурою №119 від 18.02.2022 року на загальну суму 307470,24 грн.; рахунком-фактурою №121 від 19.02.2022 року на загальну суму 307470,24 грн.; рахунком-фактурою №77 від 01.02.2022 року на загальну суму 308659,68 грн., паспортом відповідності №171, залізничною накладною від 01.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №77 від 01.02.2022 року на загальну суму 308659,68 грн.; рахунком-фактурою №968 від 09.02.2022 року на загальну суму 309849,12 грн., паспортом відповідності №219, залізничною накладною від 09.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №96 від 09.02.2022 року на загальну суму 309849,12 грн.; рахунком-фактурою №97 від 09.02.2022 року на загальну суму 310443,84 грн., паспортом відповідності №220, залізничною накладною від 09.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №97 від 09.02.2022 року на загальну суму 310443,84 грн.; рахунком-фактурою №115 від 17.02.2022 року на загальну суму 311038,56 грн.; рахунком-фактурою №100 від 11.02.2022 року на загальну суму 312228,00 грн.; рахунком-фактурою №84 від 05.02.2022 року на загальну суму 312228,00 грн., паспортом відповідності №193, залізничною накладною від 05.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №84 від 05.02.2022 року на загальну суму 312228,00 грн.; рахунком-фактурою №76 від 01.02.2022 року на загальну суму 314606,88 грн., паспортом відповідності №170, залізничною накладною від 01.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №76 від 01.02.2022 року на загальну суму 314606,88 грн.; рахунком-фактурою №116 від 17.02.2022 року на загальну суму 315201,60 грн.; рахунком-фактурою №112 від 16.02.2022 року на загальну суму 316985,76 грн.; рахунком-фактурою №117 від 17.02.2022 року на загальну суму 320554,08 грн.; рахунком-фактурою №79 від 02.02.2022 року на загальну суму 323338,24 грн., паспортом відповідності №178, залізничною накладною від 02.02.2022 року (перевезення), видатковою накладною №79 від 02.02.2022 року на загальну суму 322338,24 грн.; рахунком-фактурою №122 від 19.02.2022 року на загальну суму 272976,48 грн.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС» відбувались на підставі договору №800 від 15.05.2020 року з додатками та додатковими угодами.
Згідно з умовами вказаного договору ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як замовник, доручає, а ТОВ «БІО ТРАНС СЕРВІС», як виконавець, приймає на себе обов`язки надати послуги по заміщенню ПГ біопаливом на ОП №2, №3 ВВЦ замовника, а замовник зобов`язується прийняти та відповідним чином оплатити надані послуги.
Виконання зазначеного договору підтверджується: рахунком на оплату №6 від 03.07.2023р. на загальну суму 4944310,76 грн., актом надання послуг по зменшенню витрат споживання природного газу на обертових печах №2, 3 у червні 2023 року №6 від 03.07.2023 року на загальну суму 4944310,76 грн., листом візування до акту наданих послуг №6 від 03.07.2023 р., ваговими від 01.06.2023р. загальною вагою 88,98 тн., товарно-транспортними накладними №2125, 256, 2124, 255 від 01.06.2023р.; ваговими від 02.06.2023р. загальною вагою 148,26 тн., товарно-транспортними накладними №2126, 257, 258, 2132, 2135, 259 від 02.06.2023р.; ваговими від 03.06.2023р. загальною вагою 100,84 тн., товарнотранспортними накладними №261, 262, 2148, 260 від 03.06.2023р.; ваговими від 04.06.2023р. загальною вагою 94,24 тн., товарно-транспортними накладними №263, 2152, 264, 2153 від 04.06.2023р.; ваговими від 05.06.2023р. загальною вагою 87,44 тн., товарно-транспортними накладними №265, 2156, 2157, 266, 267 від 05.06.2023р.; ваговими від 06.06.2023р. загальною вагою 37,78 тн., товарно-транспортними накладними №268 від 06.06.2023р.; ваговими від 07.06.2023р. загальною вагою 38,96 тн., товарно-транспортними накладними №2187, 2186 від 07.06.2023р.; ваговими від 08.06.2023р. загальною вагою 23,40 тн., товарно-транспортними накладними №269 від 08.06.2023р.; ваговими від 09.06.2023р. загальною вагою 177,88 тн., товарнотранспортними накладними №2197, 270, 271, 272, 2199, 273, 274, 275 від 09.06.2023р., ваговими від 10.06.2023р. загальною вагою 104,84 тн., товарнотранспортними накладними №276, 277, 278, 279 від 10.06.2023р.; ваговими від 11.06.2023р. загальною вагою 119,72 тн., товарно-транспортними накладними №283, 282, 284, 287, 288 від 11.06.2023р.; ваговою від 27.06.2023р. загальною вагою 22,18 тн., товарно-транспортними накладними №2339 від 27.06.2023р.; ваговими від 29.06.2023р. загальною вагою 87,40 тн., товарно-транспортними накладними №2356, 2355, 290, 2353 від 29.06.2023р.; ваговими від 30.06.2023р. загальною вагою 109,40 тн., товарно-транспортними накладними №291, 2359, 293, 2360, 292 від 30.06.2023р.; переліком виданих перепусток на працівників та автотранспорт.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «ПРОМТЕХАЛ`ЯНС» відбувались на підставі договору №2092 від 05.01.2021 року з додатками та додатковими угодами.
Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «ПРОМТЕХАЛ`ЯНС», як продавець, зобов`язується поставити та передати у власність ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як покупця, продукцію відповідно до специфікаціях, узгоджених до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ» відбувались на підставі договору про надання охоронних послуг №200 від 04.02.2020 року з додатками та додатковими.
Згідно з умовами вказаного договору ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як замовник, доручає, а ТОВ «ПРОФ-ГАРАНТ», як виконавець, зобов`язується надати послуги з охорони об`єктів охорони, в т.ч. виконувати комплекс заходів власними силами і засобами, необхідними для збереження цілісності об`єктів охорони, а також з використанням технічних засобів охорони і комплексних систем безпеки замовника в період часу і на умовах, визначених цим договором та у відповідності до обсягу робіт.
Виконання зазначеного договору підтверджується: рахунком на оплату №102 від 24.07.2023р. на загальну суму 103993,34 грн., актом надання послуг №102 від 31.07.2023 року на загальну суму 103993,34 грн., листом візування до акту наданих послуг у липні 2023 року загальною чисельністю осіб 2 осіб; рахунком на оплату №106 від 24.07.2023р. на загальну суму 1452496,32 грн., актом надання послуг №106 від 31.07.2023 року на загальну суму 1452496,32 грн., листом візування до акту наданих послуг у липні 2023 року загальною чисельністю осіб 34 особи; + 2 пости (охоронець кінолог із службовою собакою); рахунком на оплату №105 від 24.07.2023р. на загальну суму 259983,36 грн., актом надання послуг №105 від 31.07.2023 року на загальну суму 259983,36 грн., листом візування до акту наданих послуг у липні 2023 року загальною кількістю осіб 5 осіб; рахунком на оплату №101 від 24.07.2023р. на загальну суму 103993,34 грн., актом надання послуг №101 від 31.07.2023 року на загальну суму 103993,34 грн., листом візування до акту наданих послуг у листопаді 2023 року загальною кількістю осіб 2 особи; рахунком на оплату №104 від 24.07.2023р. на загальну суму 1091930,11 грн., актом надання послуг №104 від 31.07.2023 року на загальну суму 1091930,11 грн., листом візування до акту наданих послуг у листопаді 2023 року загальною кількістю осіб 21 особа, реєстром відомостей на послуги охорони за липень 2023 року.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД» відбувались на підставі договору поставки №2585 від 29.10.2021 року з додатками та додатковими.
Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «ПРОМХІМТЕХ ЛТД», як продавець, зобов`язується поставити та передати у власність ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як покупця, продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «ЕКОФРОСТ» відбувались на підставі договору №589 від 14.06.2022 року з додатками.
Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «ЕКОФРОСТ», як продавець, зобов`язується поставити та передати у власність ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як покупця, продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «КАЙРОС КОМПАНІ 2022» відбувались на підставі договору №377 від 20.04.2023 року з додатками.
Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «КАЙРОС КОМПАНІ 2022», як продавець, зобов`язується поставити та передати у власність ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як покупця, продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.
Взаємовідносини ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» та ТОВ «ФІРМА СИСТЕМОСЕРВІС» відбувались на підставі договору №2523 від 06.12.2021 року з додатками.
Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «ФІРМА СИСТЕМОСЕРВІС», як продавець, зобов`язується поставити та передати у власність ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ», як покупця, продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.
Зі змісту акта перевірки встановлено, що обставини порушень позивачем податкового законодавства, сформовані виключно на підставі зібраної податкової інформації.
При цьому, суд вказує, що в акті перевірки контролюючим органом не надано оцінку господарським взаємовідносинам позивача з його контрагентами на підставі наданої до перевірки первинної документації та документів бухгалтерського та податкового обліку.
Суд звертає увагу, що сама по собі податкова інформація не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Суд наголошує на недопустимості такого підходу податкового органу до оцінки правомірності формування позивачем податкового кредиту, оскільки отримана податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією.
Крім того, суд зауважує, що отримання податковим органом податкової інформації, у яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку із самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону. Зібрана податкова інформація щодо контрагента не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.
Суд встановив, що позивачем було надано документи, які дають можливість дійти висновку про рух активів у процесі здійснення зазначених вище господарських операцій, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій та існування зв`язку між фактом придбання товарів (робіт, послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку та доказами на підтвердження отримання позивачем робіт.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, що стосуються господарських операцій з контрагентами позивача, суд надає перевагу належним письмовим доказам, а саме документам первинного бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:
- 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу;
- 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту;
- 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;
- 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.
Згідно з пункту 198.1, статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно п.200.1, 200.2 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, відповідно до якого первинні документи це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції.
Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Відповідно до ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів у разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їхньому оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Судом були досліджені первинні документи, на підставі яких формується бухгалтерський та податковий облік, які були складені на підставі договорів із зазначеним вище контрагентами позивача, та встановлено, що вказані господарські операції пов`язані з господарською діяльністю позивача, а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому, суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки стосовно виконання умов досліджуваних договорів, необґрунтованими, оскільки правомірність формування податкового кредиту по вказаним контрагентам підтверджується долученими до матеріалів справи первинними документами.
На думку суду, надані позивачем первинні документи підтверджують формування показників податкової звітності позивача та вказують, що господарські операції, які є підставою для формування податкового обліку підприємства, відбулись.
Так, рух активів при здійсненні вище вказаних операцій підтверджується первинними документами, а саме: укладеними договорами, документами податкового обліку, актами виконаних робіт, рахунками на оплату, копії яких долучені до матеріалів справи та були досліджені судом.
При цьому суд звертає увагу, що відповідач в акті перевірки фактично не заперечує, що до руху активів або зміни структури активів та зобов`язань, також призвело перерахування грошових коштів на користь контрагентів позивача, у якості оплати за поставлені товарно-матеріальні цінності та виконані роботи.
Отже вказані обставини не є спірними в даному випадку, а тому судом такі обставини не встановлювались та не досліджувались.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Крім цього щодо первинних документів, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.
Вищезазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу 198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Крім цього, відповідно до п.2 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 (далі Порядок №727, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), акт документальної перевірки - документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати; довідка документальної перевірки - документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно п.2 Розділу ІІ Порядку №727 акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, а також платниками податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) або їх законними представниками (у разі наявності).
Згідно з п. 5 Розділу ІІ Порядку №727 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.
Всупереч зазначеній вище нормі, податковий орган досліджував дійсність правочинів, тобто фактично контролював дотримання платником податків цивільного законодавства, проте у матеріалах справи відсутні докази на предмет визнання недійсними в установленому порядку договорів та порушення законодавства України в момент складання наявних у позивача податкових накладних. Водночас зібраними у справі доказами підтверджуються господарські операції позивача, а відтак спростовуються висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства.
Крім того, суд зазначає, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у всіх первинних документах та документах бухгалтерської звітності (договори, акти виконаних робіт, рахунки, тощо), а також не зазначав про порушення вимог чинного податкового законодавства при їх формуванні.
При цьому сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.05.2023 року у справі №360/1283/20, та від 03.03.2023 року у справі №804/644/16.
Суд вважає за необхідне зазначити, що жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування. Тобто, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.
Аналогічний правовий висновок містяться в постанові Верховного Суду від 16.05.2023 року у справі №805/1357/16-а.
Тож, допущені контрагентом порушення вимог законодавства при створенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідальність щодо нього та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість.
Суд звертає увагу, що принцип індивідуальної податкової відповідальності - один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України. Так, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
У відповідності до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що, у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Суд зазначає, що висновки контролюючого органу про відсутність у контрагентів позивача (по ланцюгу постачання) трудових та матеріально-технічних ресурсів контролюючим органом зроблено виключно на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДПС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та сама по собі, окремо від інших доказів або за їх відсутності, не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.
Крім того, суд вказує, що контролюючим органом не було проведено контрольних заходів щодо контрагентівпостачальників позивача та дослідження їх первинних документів, не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з надання послуг, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої поведінки та злагодженості дій між ними.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10.05.2023 року у справі №810/1052/15.
Так само не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання взятих на себе зобов`язань посилання податкового органу на відсутність достатньої кількості штатних одиниць, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.
Отже, суд доходить наступних висновків, що по-перше, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, не є обов`язковим свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, які є підставами формування бухгалтерського обліку.
По-друге, суд вказує, що сама по собі відсутність необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагентів платника податків не є безумовним свідченням нереальності господарської операції, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами.
При цьому, контролюючим органом не надано належних та допустимих доказів на спростування реальності господарських операцій, зокрема, не долучено до матеріалів перевірки жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб позивача або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду відносно контрагента позивача, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення спірних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) позивача та наміру одержати економічний ефект. Податкова ж інформація щодо контрагентів позивача не може слугувати підставою для відмови позивачу в отриманні податкової вигоди за відсутності доведення податковим органом недобросовісних узгоджених дій сторін господарської операції або обізнаності платника податку із податковими зловживаннями контрагентів.
Разом з тим, зазначені обставини, які фактично носять характер припущень з боку контролюючого органу, недостатньо, щоб стверджувати про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.12.2019 року у справі №814/1439/17 та від 26.01.2023 року у справі №280/5647/19.
В контексті наведеного суд зазначає, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, позивачем надано належно оформлені первинні документи та інші документи, складені в межах вчинених господарських операцій, які в сукупності свідчать про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій та використання їх в межах господарської діяльності позивача, що є підставою для формування платником податкового обліку.
В свою чергу, викладені відповідачем аргументи є недостатніми, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податків в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, знаходження за заявленою юридичною адресою тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати, саме, для цієї особи.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
У пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України" ЄСПЛ зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Так, наведені інспекцією аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 74 КАС України. Чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов`язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.
Контролюючим органом не подано доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірних операцій та недобросовісність позивача як платника податків, відповідачем не надано суду жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочину (укладення договору), на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентом не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків чи свідчили б про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності товариства, господарській меті з метою досягнення правових наслідків та які порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.
Отже, позивач як платник податків самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплату, лише, ним самим податку до бюджету відповідно до законодавства України. Він не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового або іншого законодавства, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього контрагента, а не сумлінного платника податків.
Щодо доводів відповідача про наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд зазначає, що порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
Самі ж протоколи допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування до винесення вироку в рамках кримінального провадження не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.
Аналогічні правові висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом, зокрема у постановах від 06.08.2019 року по справі №520/8681/18 та від 03.10.2023 року по справі №280/3836/22.
Крім того суд зауважує, що відповідно до правової позиції, викладеної постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом. Сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.
Таким чином, посилання контролюючого органу на наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача не може бути прийнято до уваги судом, оскільки відповідно до положень частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте відповідачем, всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України, такого доказу як вирок надано до суду не було.
Відтак, відповідачем не доведено правомірність висновків про завищення позивачем від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) в розмірі 22 718 963,00 грн. та, як наслідок, застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 11 359 481,50 грн.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з вимогами частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Отже, враховуючи вищевказані норми, суд вказує на наступне.
Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Потенційний обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.
Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень відповідача також означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі №810/3212/16.
Під час перевірки правомірності оскаржуваного рішення суд враховує, чи прийняте воно з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи докази надані сторонами, суд відзначає, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, у той час як відповідачем не надано належних доказів на підтвердження законності спірних рішень.
Отже, за сукупності вказаних обставин висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, у зв`язку із чим спірне податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви Публічного акціонерного товариства «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 24 224,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №761/32-00-07-03-19 від 06.08.2024 року за формою «В1», яким зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість у сумі 22 718 963,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 11 359 481,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 лютого 2025 року, згідно з вимогами ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський