Справа № 320/985/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/985/24 Суддя (судді) першої інстанції: Білоноженко М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Карпушової О.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши порядку письмового провадження апеляційну скаргу Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації, Керівника відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ОСОБА_3 , Головного спеціаліста відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації (далі - відповідач 1), Керівника відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ОСОБА_3 (далі - відповідач 2), Головного спеціаліста відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ОСОБА_4 (далі - відповідач 3), в якому просила:

- визнати протиправними та нечинними дії Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської Районної в місті Києві Державної Адміністрації у складі посадових осіб ОСОБА_3, керівника відділу, та ОСОБА_4 , головного спеціаліста відділу щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 ;

- зобов?язати відповідача протягом п?яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 за адресою її фактичного проживання з 18/11/2020 року, а саме: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачами безпідставно відмовлено в наданні адміністративної послуги, а саме: в реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини позивача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , враховуючи, що позивачем подано повний пакет документів для здійснення такої реєстрації, чим порушено права та законні інтереси позивача та її неповнолітньої особи.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації (04205, м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 16, ) щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 .

Зобов`язано Оболонську районну в місті Києві Державної адміністрації (04205, м. Київ, вул. Левка Лук`яненка, 16, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) в інтересах її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 №69007-08-03 від 16.05.2023 про реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду на Кіпрі, яке зокрема визначає місцем проживання неповнолітньої доньки, ОСОБА_2 в будь-який момент часу місце проживання її матері, ОСОБА_1 , з засвідченим перекладом на українську мову, який підтверджує право матері ОСОБА_2 реєструвати місце проживання дитини з нею без згоди батька є виконанням пункту 33 Порядку.

Стосовно посилань відповідачів на відсутність паспортного документу, судом зазначено наступне. Згідно з матеріалами справи, неповнолітня дитина ОСОБА_2 документована паспортом Королівства Нідерланди типу НОМЕР_2 від 24 травня 2018 року, який дійсний до 24 травня 2023 року. Враховуючи той факт, що позивачем заява про вчинення адміністративної послуги подана 16 травня 2023 року, то на момент подання документів, ОСОБА_2 мала дійсний паспортний документ, що є належним виконанням підпункту 2 пункту 35 Порядку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, у даній справі не було доведено обставини, що мають значення для справи, рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню.

Так, відповідачем зазначено, що підставою для відмови стало те, шо заявником (позивачем) не було пред`явлено паспорта особи, яку реєструють ( ОСОБА_2 ).

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 16.05.2023 ОСОБА_1 із її неповнолітньою донькою, ОСОБА_2 , особисто звернулись до Центру Надання Адміністрвтивних Послуг Оболонської Районної в місті Києві Державної Адміністрації із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) ОСОБА_2 за адресою її фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_1 та подали наступні документи:

1. Заяву на реєстрацію місця проживання (перебування) за формою 2;

2. Копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ;

3. Квитанцію про сплату адміністративного збору щодо адміністративної послуги;

4. Копію рішення суду, яке визначає зокрема місцем проживання неповнолітньої доньки, ОСОБА_2 в будь-який момент часу є місцем проживання її матері, ОСОБА_1 ;

5. Паспорт матері, ОСОБА_1 ;

6. Свідоцтво про право власності на житло;

7. Витяг з ДРРП.

Заява зареєстрована з використанням відповідних програмно-технічних засобів посадовою особою ЦНАП Оболонської РДА, ОСОБА_5 , за номером №69007-08-03 від 16.05.2023.

ОСОБА_5 формувала у паперовій формі опис документів що надано до ЦНАП для виконання адміністративної послуги та передала його позивачу.

На відповідній заяві здійснено напис від руки, щодо причин майбутньої відмови у вчиненні адміністративної послуги з підстав не надання повного пакету документів, а також, що реєстрація такої заяви була здійснено під тиском позивача.

За наполяганням відповідача, неповнолітній дитині довелося подати письмову заяву, щоб отримати рішення про відмову в реєстрації її місця проживання відповідно до заяви №69007-08-03 від 16.05.2023.

Позивач наголосила на тому, що попередньо до реєстрації заяви 16.05.2023 позивач та її неповнолітня дитина здійснили щонайменше 3 візити до Оболонської РДА, а саме 4-го, 7-го та 12-го квітня 2023 року, під час яких різні посадові особи Відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Оболонської РДА та/або ЦНАПу висували позивачу різні вимоги щодо необхідних документів та надавали кожного разу суперечливу інформацію, на думку позивача.

Позивач зазначила, що її повідомили про те, що вичерпний перелік документів необхідних для реєстрації місця проживання (перебування) неповнолітньої дитини не був наданий.

При цьому, позивач наголосила на тому, що останню та її неповнолітню дитину щоразу перенаправляли як між Відділом з питань реєстрації місця проживання (перебування) та ЦНАПом Оболонської РДА, так і до інших державних установ.

В подальшому, позивач представила та додала до заяви копію нотаріально засвідченого перекладу рішення суду на Кіпрі, яке зокрема визначає місцем проживання неповнолітньої доньки, ОСОБА_2 , в будь-який момент часу - місце проживання її матері, ОСОБА_1 .

Як зазначає позивач, 17.05.2023 позивача поінформовали про стан реєстрації Неповнолітньої дитини на стійці ЦНАП Оболонської РДА, але запит №69007-08-03 від 16.05.2023 виявився не зареєстрованим в системі Оболонської РДА і позивачу та її неповнолітній дитині порадили почекати.

До 30.05.23 позивач не отримав жодної відповіді від Оболонської РДА і звернувся зі скаргою до «Контактного центру міста Києва 1551» Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу КМДА.

22.06.23 позивач отримав у поштову скриньку лист від 05.06.23, з відміткою 10.06.23 на поштовому штемпелі, за підписом посадової особи Відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб Оболонської РДА, головного спеціаліста ОСОБА_4 , в якому йшлося про відмову у реєстрації Неповнолітньої дитини на підставі:

1. відсутності паспортного документу Неповнолітньої дитини, передбаченого для осіб, які досягли 14-річного віку;

2. відсутності згоди батька Неповнолітньої дитини.

У вищевказаному листі за підписом ОСОБА_4 посилання на заяву на реєстрацію місця проживання від 16.05.2023 було вказано наступне:

- не вказано реєстраційний номер та дату справи №69007-08-03 від 16.05.2023, але вказано реєстраційний номер та дату скарги «Контактного центру міста Києва 1551» Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу КМДА №3-365-573 від 30.05.2023;

- невірно вказано прізвище та по батькові дитини.

В подальшому, 03.07.2023 позивач та її неповнолітня дитина намагалися отримати законне рішення про відмову в реєстрації місця проживання у Відповідача та/або ЦНАП Оболонської РДА.

ЦНАП повідомив, що роздруківка рішення про відмову не можлива з автоматизованої системи Оболонської РДА, тому, що послуга не надає письмової відповіді.

Не погодившись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11.12.2003 (далі - Закон №1382-IV) громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

У статті 3 Закону №1382-IV визначено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

01.12.2021 року набув чинності Закон України від 05.11.2021 року №1871-IX «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі - Закон №1871-IX), яким урегульовані відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

За змістом статті 2 Закону №1871-IX декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно зі статтею 3 Закону №1871-IX декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

У силу частини шостої статті 5 Закону №1871-IX реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

За змістом статті 9 Закону №1871-IX у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України /частина перша/.

До заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються:

1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними;

2) свідоцтво про народження - для дітей віком до 14 років;

3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України);

4) документи, що посвідчують особу законного представника (представника);

5) документи, що підтверджують повноваження особи як законного представника (представника), крім випадків, якщо законними представниками дитини є її батьки чи один із батьків;

6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору;

7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

3. У разі відсутності документів, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, уповноваженої особи житла.

У разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання (перебування) подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання (перебування) подання особою відомостей та/або документів, не передбачених цим Законом /частина сьома/.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №1871-IX особа, яка декларує або реєструє своє місце проживання (перебування) у житлі, яке не є власністю (співвласністю) такої особи, та за відсутності документів, що підтверджують право на проживання в цьому житлі, під час подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) або декларації про місце проживання надає згоду власника (співвласників) житла чи уповноваженої особи житла на декларування або реєстрацію особою свого місця проживання (перебування) за адресою цього житла у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі декларування або реєстрації місця проживання особою, яка є власником (співвласником) цього житла, згода інших співвласників або інших осіб, місце проживання яких зареєстровано / задекларовано в цьому житлі, не вимагається.

У силу пункту 3 частини першої статті 12 Закону №1871-IX орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо особа подала документи або відомості, передбачені цим Законом, не в повному обсязі.

Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07.02.2022 року затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (надалі - Порядок - №265).

Цей Порядок визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Так згідно пункту 35 Порядку №265 для реєстрації місця проживання (перебування) особа або її законний представник (представник), уповноважена особа житла або уповноважена особа спеціалізованої соціальної установи, закладу для бездомних осіб, іншого надавача соціальних послуг з проживанням подає:

1) заяву за формою згідно з додатками 2, 3 і 8;

2) паспортний документ особи або довідку про звернення за захистом в Україні (для осіб, які реєструють місце перебування);

3) свідоцтво про народження (для дітей віком до 14 років), крім іноземців та осіб без громадянства, або документ про реєстрацію народження, виданий компетентним органом іноземної держави і легалізований у встановленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

4) довідку про реєстрацію особи громадянином України (у разі здійснення вперше реєстрації місця проживання дитини віком до 14 років, у свідоцтві про народження якої зазначено, що батьки або один із батьків є іноземцем чи особою без громадянства);

5) документи, що підтверджують:

право на проживання (перебування) в житлі, зокрема свідоцтво про право власності, ордер, договір оренди (найму, піднайму), договір найму житла у гуртожитку (для студентів), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші підтверджуючі документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за згодою власника (співвласників) житла, наймача та членів його сім`ї, уповноваженої особи житла (зазначені документи та згода не вимагаються під час реєстрації місця проживання (перебування) малолітніх та неповнолітніх дітей за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або законних представників (представників), або одного з них;

право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, іншого надавача соціальних послуг з проживанням (довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, іншого надавача соціальних послуг з проживанням за формою згідно з додатком 4, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у таких установах або закладах);

6) відомості або документ, що підтверджує сплату адміністративного збору (не подається у разі здійснення реєстрації місця перебування);

7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Відповідно до підпункту 3 пункту 87 Порядку, орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості.

Як зазначалось вище, позивачем при звернення за отриманням адміністративної послуги подано наступний пакет документів:

1. Заяву на реєстрацію місця проживання (перебування) за формою 2;

2. Копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 ;

3. Квитанцію про сплату адміністративного збору щодо адміністративної послуги;

4. Копію рішення суду, яке визначає зокрема місцем проживання неповнолітньої доньки, ОСОБА_2 в будь-який момент часу є місцем проживання її матері, ОСОБА_1 ;

5. Паспорт матері, ОСОБА_1 ;

6. Свідоцтво про право власності на житло;

7. Витяг з ДРРП.

Даний факт не заперечується позивачем

В подальшому, на численні зауваження уповноважених осіб Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації позивачем було надано рішення суду на Кіпрі, яке зокрема визначає місцем проживання неповнолітньої доньки, ОСОБА_2 в будь-який момент часу місце проживання її матері, ОСОБА_1 , з засвідченим перекладом на українську мову, який підтверджує право матері ОСОБА_2 реєструвати місце проживання дитини з нею без згоди батька.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що виходячи із вимог закону, для реєстрації місця проживання слід подавати: або свідоцтво про народження, - виключно у випадку реєстрації місця проживання дитини, віком до 14 років або паспортний документ особи - щодо осіб, яким виповнилось 14 років.

Зважаючи на те, що на момент подання заяви №69007-08-03 від 16.05.2023 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , останній виповнилось 14 років, що підтверджується доданим свідоцтвом про народження, до документів, поданих на реєстрацію її місця проживання необхідно було подати паспортний документ особи.

Однак, паспортний документ ОСОБА_2 до заяви №69007-08-03 від 16.05.2023 додано не було.

Таким чином, вказана обставина є законною підставою для відмови у реєстрації місця проживання/перебування згідно п. З ч. 1 ст. 12 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та згідно пп. 3 п. 87 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7лютого 2022 р. № 265.

Одночасно, в рішенні суду першої інстанції від 09 вересня 2024 року щодо відсутності паспортного документа, суд зазначив, що «згідно з матеріалами справи, неповнолітня дитина ОСОБА_2 документована паспортом Королівства Нідерланди типу Р № 7 РР5779 від 24 травня 2018 року, який дійсний до 24 травня 2023 року. Враховуючи той факт, що позивачем заява про вчинення адміністративної послуги подана 16 травня 2023 року, то на момент подання документів, ОСОБА_2 мала дійсний паспортний документ, що є належним виконанням підпункту 2 пункту 35 Порядку».

Із такими висновками суду першої інстанції неможливо погодитись, оскільки наявність паспортного документу саме по собі не діє законних підстав для проведення реєстрації місця проживання. Для законності реєстрації паспортний документ необхідно пред`явити в ЦНАПі при поданні документів, та копію додати до матеріалів, які передаються на виконання органу реєстрації, чого зроблено не було.

Одночасно, закон визначає, що паспортним документом є один із таких документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (до п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України № 1871 -IX від 05.11. 2021).

Враховуючи, що ОСОБА_2 не є громадянкою України, для цілей її реєстрації, паспортним документом є або посвідка на постійне проживання, або посвідка на тимчасове проживання, або посвідчення біженця, або посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту або посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Таким чином, підсумовуючи вище зазначене, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, враховано не всі обставини справи, тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч.1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року - скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації, Керівника відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ОСОБА_3 , Головного спеціаліста відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11 лютого 2025 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев