Справа № 140/14605/24
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року ЛуцькСправа № 140/14605/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Грибан Жанна Володимирівна в інтересах ОСОБА_1 (далі Також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі також ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) у якому просила:

1) визнати протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 28862,42 грн (до виплати в максимальному розмірі 23610,00 грн) до 16036,50 грн. та скасувати рішення відповідача №36 від 23.09.2024;

2) зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області відновити ОСОБА_1 з 01.10.2024 виплату пенсії по віку відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» та пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» в розмірі 28862,42 грн (до виплати в максимальному розмірі), яка була призначена згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №436 від 21.06.2024, а також виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що досягнувши пенсійного віку, та набувши право на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII позивачка 26.01.2024 звернулась за місцем останньої роботи на посаді державного службовця до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про видачу довідок про заробітну плату для призначення пенсії. 29.01.2024 року відповідачем були видані відповідні довідки про складові заробітної плати державного службовця за останньою займаною посадою «начальник управління».

На підставі поданих до відповідача документів ОСОБА_1 було призначено пенсію згідно Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» в розмірі 28862,42 грн. (до виплати у максимальному розмірі 23610,00 грн., який не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність) із середньомісячного заробітку 48104,03 грн.

Вказує, що 07.10.2024 ОСОБА_1 було виплачено пенсію в меншому розмірі, а саме: 16036,50 грн. Розмір недоплати склав 7573,50 грн (23610,00 - 16036,50 = 7573,50 грн).

На звернення позивачки щодо роз`яснення причини недоплати пенсії ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що з 01.10.2024 розмір її пенсії зменшено до 16035,50 грн на підставі Постанови КМУ №823 від 12.07.2024, яка набрала чинності із 20.07.2024 та застосовується із 01.01.2024 і якою внесено змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016.

Позивачка вважає, що відповідач протиправно зменшив їй розмір пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» в результаті проведеного з 01.10.2024 перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України №823 від 12.07.2024, що призвело до звуження її пенсійних прав та стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача (а.с. 36).

Вказана ухвала отримана ГУ ПФУ у Волинській області 18.12.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с38).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доказів у спростування позовних вимог не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статті 9 КАС України, суд вважає, що судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених КАС України для висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Суд, перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 з 26.11.2013 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області. До 28.06.2022 позивачка отримувала пенсію по ІІ групі інвалідності від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з 29.06.2022 переведена на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

Наказом ГУ ПФУ у Волинській області №28-О від 23.01.2024 ОСОБА_1 з 26.01.2024 звільнено з посади начальника Управління контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ у Волинській області у зв`язку із виходом державного службовця на пенсію (пункт 7 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу») (а.с.10).

29.01.2024 ГУ ПФУ у Волинській області видані довідки про складові заробітної плати ОСОБА_1 за останньою займаною посадою «начальник управління»:

№55-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (а.с.12);

№57-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією (а.с. 13-14);

№58-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с.15);

№ 59-Ф про заробітну плату начальника управління станом на 29.01.2024 (а.с.16).

29.01.2024 позивачка звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення її із пенсії за віком, призначеної згідно із Законом №1058-ІV, на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII, до якої долучено, зокрема, відповідні довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 29.01.2024 (а.с.19-20).

Згідно протоколу перерахунку пенсій значиться, що з 29.01.2024 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» в розмірі 23610,00 грн (а.с.26 зворот).

Згідно рішення ГУ ПФУ у Волинській області №36 від 23.09.2024 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 після якого пенсія останньої становить 16036,50 грн. Як підстава проведення такого перерахунку зазначено коригування заробітку згідно постанови №823 від 12.07.2024 (а.с.26).

Листом від 08.10.2024 позивачка звернулася до начальника ГУ ПФУ у Волинській області у якому повідомила відповідача про факт отримання 07.10.2024 пенсії в меншому розмірі (16036,50 грн) та просила повідомити причини недоплати їй пенсії державного службовця в розмірі 7573,50 грн за жовтень 2024 року (а.с.24).

Листом №13557-13551/Д-02/8-0300/24 від 16.10.2024 (а.с.19) ГУ ПФУ у Волинській області повідомило ОСОБА_1 про те, що з 01.01.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2024 №1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році». Також зазначено, що відповідно до змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» передбачено, що для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 01.01.2024 в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1; розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2; середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3. За матеріалами забезпечення виконання положень Постанови №823 проведено перевірку прийнятих рішень за заявами про призначення (переведення) пенсій на умовах Закону №889, що прийняті у період з 01.01.2024, на відповідність порядку обчислення заробітної плати вимогам Постанови №823 в зв`язку з цим, до пенсійної справи долучено довідки про заробітну плату, видані згідно з додатками 1-6 до даної Постанови. Як наслідок, розмір пенсії позивачки з 01.01.2024 становить 16036,50 грн, про що останню повідомлено листом від 24.09.2024 №0300-0306-8/56534.

Не погоджуючись з такими діями органу Пенсійного фонду України позивачка звернулася до суду за захистом своїх пенсійних прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889-VIII), який набув чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Пунктом 4 вказаного Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, були встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.

Такими довідками були:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

В даному випадку право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII сторонами не оспорюється.

Пенсія на умовах вказаного Закону була призначена позивачці з 29.01.2024 та виплачувалася останній в розмірі 23610,00 грн, що підтверджується долученими до позовної заяви матеріалами пенсійної справи.

При цьому розрахунок пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» станом на 29.01.2024 проведено на підставі наданих нею до відповідача: довідки №55-Ф від 29.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (а.с.12); довідки №57-Ф від 29.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією (а.с. 13-14); довідки №58-Ф від 29.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с.15); довідки № 59-Ф від 29.01.2024 про заробітну плату начальника управління станом на 29.01.2024 (а.с.16).Вказані довідки видані ГУ ПФУ у Волинській області за формою затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.

Листом ГУ ПФУ у Волинській області за №0300-0306-8/56534 від 24.09.2024 ОСОБА_1 повідомлена про те, що у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №823 «Про внесення змін до порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», пенсії, призначені згідно із Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» за зверненнями, які надійшли після 01.01.2024 переглянуті відповідно до довідок про заробітну плату, які видані згідно з додатками 1-6 постанови №823 (а.с.28 зворот).

З наведеного виплаває, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведений відповідачем в односторонньому порядку у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб».

Спір між сторонами виник щодо перерахунку пенсії позивачки з 01.10.2024 та її зменшення до розміру 16036,50 грн.

Надаючи оцінку діям ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення з 01.10.2024 розміру пенсії ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб» затверджено зміни, що вносяться до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб.

Пунктом 3 цієї Постанови №823 встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 01.01.2024.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 із внесеними змінами передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

У разі ліквідації державного органу довідки видаються органом, який є правонаступником, а в разі його відсутності - у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із НАДС.

У разі перейменування посад, зокрема відсутності відповідних посад державної служби у штатних розписах на дату звернення особи за призначенням пенсії державного службовця, прирівняння (встановлення відповідності) посад державної служби після 1 січня 2024 р. здійснюється на основі визначеного державним органом класифікаційного коду, зазначеного в штатному розписі на дату звільнення особи.

За посадами державної служби, які не визначені класифікаційним кодом на дату звільнення особи, прирівняння (встановлення відповідності) посади працюючих державних службовців не здійснюється. Довідки видаються державним органом відповідно до умов, що діяли до 01.01.2024 з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

Суд погоджується з твердженням позивачки, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 можуть стосуватися призначення пенсій, а не перерахунку раніше призначених пенсій з врахуванням статті 58 Конституції України відповідно до змісту якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Це означає, що нові закони та нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

У Рішенні Конституційного Суду України №1-зп від 13.05.1997 Про офіційне тлумачення статей 58, 78, 79, 81 Конституції України та статей 243-21, 243-22, 243-25 Цивільного процесуального кодексу України (у справі щодо несумісності депутатського мандата) вказано, що закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 у справі №580/6509/23 зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.

Суд вказує на те, що пенсія ОСОБА_1 як державному службовцю призначена з 29.01.2024, тобто до внесення змін до Порядку №622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIIU), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.

Таким чином, здійснюючи перерахунок пенсії позивачки за віком згідно із Законом України «Про державну службу» з 01.10.2024 з врахуванням поновлених довідок, в результаті якого позивачці зменшено розмір пенсії з 23610,00 грн до 16036,50 грн відповідач діяв протиправно.

З цих підстав позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 до 16036,50 грн та скасування рішення відповідача №36 від 23.09.2024 (за результатами прийняття якого відбулася зміна пенсії позивача) підлягають задоволенню.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Також слід звернути увагу на приписи ст. 245 КАС України, згідно з якими перелік способів захисту порушених прав викладений у цій статті не є вичерпним. Суд може застосувати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, порушене право позивачки підлягає захисту у спосіб зобов`язання відповідача відновити пенсійне забезпечення позивача, яке існувало до 01.10.2024 на підставі рішення ГУ ПФУ у Волинській області №436 від 21.06.2024, а також виплатити різницю недоотриманої пенсії.

За таких встановлених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», доказів понесення інших судових витрат не подала, у зв`язку із чим підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо перерахунку з 01.10.2024 розміру пенсії ОСОБА_1 .

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №36 від 23.09.2024 про перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області відновити з 01.10.2024 виплату ОСОБА_1 пенсії по віку відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» та пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», яка була призначена їй згідно із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №436 від 21.06.2024, а також виплатити різницю недоотриманої пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 12 лютого 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6; ).

Суддя Н.В. Стецик