Справа № 511/249/25
Суддя: Гринчак С. І.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/249/25

Номер провадження: 2-а/511/11/25

10 лютого 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання - Полихи Ю.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст адміністративного позову.

23.01.2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив наступне.

17 січня 2025 року відносно нього ОСОБА_1 ст. солдатом ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення (без номеру) за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В подальшому 17 січня 2025 року відносно нього було винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП (без номеру). Постанова винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_3 . Цією же постановою накладено відносно нього штраф у розмірі 17000 грн. До протоколу додається лише конверт з номером відправлення № 411 з відміткою про повернення листа та адресат відсутній за вказаною адресою. Інших будь - яких доказів, що підтверджують склад адміністративного правопорушення не додано та не зазначено. Позивач вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо винесеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є безпідставними та незаконними, оскільки: при складанні протоколу особа позивача не була встановлена на підставі посвідчення або іншого документу, що посвідчує особу; В протоколі та постанові відсутні штемпелі про його реєстрацію в ІНФОРМАЦІЯ_2 та не зазначено вихідних номерів; в протоколі та постанові взагалі відсутні дані яку саме норму ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порушено позивачем, а саме не зазначено пункт, абзац, частину даної статті.

Крім того, позивач зазначає, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 наявна інформація щодо того, що ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 14 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї другого ступеня споріднення на строк до 07.02.2025 року. Дана довідка видана відповідачем та підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 від 17 січня 2025 року.

2.Процесуальні дії суду, заяви та клопотання сторін судового провадження.

Ухвалою судді від 24.01.2025 у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду на 30 січня 2025 року, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов в термін до судового засідання з розгляду справи по суті в порядку передбаченому ст.162 КАС України.

Протокольною ухвалою суду від 30.01.2025 року задоволено клопотання представника відповідача Яровенка М.Г. та продовжено встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву. Судове засідання відкладено до 12.30 год. 10.02.2025 року.

10.02.2025 року через канцелярію суду Відповідачем по справі надано відзив. У відзиві відповідач просить у позові ОСОБА_1 відмовити повністю, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням чинного законодавства України, склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, підтверджується доказами, наданими до відзиву.

3. Позиція сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 посилаючись на обставини викладені в позові просив його задовольнити, а саме скасувати постанову від 17.01.2025 року, оскільки вважає, що така винесена неправомірно, оскільки судову повістку він взагалі не отримував та не розписувався за її отримання і йому не було відомо про необхідність з`явлення до ТЦК на вказану в повістки дату.

Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи, в судове засідання не прибув, заяв та клопотань не подав.

В силу вимог ст.268 КАС України неявка учасника справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

4. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей повістки № 417352 Позивача ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 17.10.2024 о 11:00 год. для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до форми 107П АТ «Укрпошта» рекомендованим поштовим відправленням №011 Позивачу відправлено документ «Повістка 07.10.2024 № 417352 на 1 арк., згідно форми Ф.20 причиною повернення рекомендованого поштового відправлення є відсутність адресата за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ). (а.с.33,34)

17.01.2025 року за вих. 1/398 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_4 , Позивачу ОСОБА_1 надано довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.. на строк до 07.02.2025 року (а.с.12)

Того ж дня 17 січня 2025 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 складено протокол б/н про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.13)

Як вбачається із змісту протоколу: «09.10.2024 року військовозобов`язаному ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 за заявленою адресою: за заявленою адресою: АДРЕСА_1 , була направлена повістка № 417352 через національного оператора «Укргюшта» (номер відправлення №11) про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11:00 17.10.2024 року. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 на зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув. Документів, підтверджуючих поважну причину неприбуття громадянина не надано. 02.11.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 повернувся лист національного оператора «Укрпошта» з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями в особливий період порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно яких громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, чим порушив вимоги чинного законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Також в протоколі зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 положень ст.63 Конституції України, його права та обов`язки, передбаченіст.268 КУпАП.

Також судом встановлено, що того ж дня 17 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_5 було прийнято постанову б/н за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (а.с.15)

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить відомості про обставини викладені у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, постанова містить відомості про отримання позивачем постанови 17.01.2025 із особистим підписом ОСОБА_1 .

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено з 24.02.2024 ввести в Україні воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та такий воєнний стан діє і до теперішнього часу.

Отже, станом на 17.10.2024, тобто на дату вчинення інкримінованого позивачеві адміністративного правопорушення діяв особливий період.

За змістом ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зняттю з військового обліку призовників у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку. При цьому взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Частиною 3 статті 210-1КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є бланкетною нормою, а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, за порушення яких особа притягається до адміністративної відповідальності.

Так, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності Позивача містить відомості, про порушення вимог частин 1, 3, 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зокрема, абзацом 2 ч. 5 вказаної статті зазначено, що Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок надіслання повісток визначено Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінеті Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (далі Порядок).

Зокрема, абзацом 3 підпункту 2 ст. 41 вказаного Порядку, визначено, що належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день проставлення у поштовому повідомленні, зокрема, відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Серед переліку доводів безпідставності винесеної постанови позивач і вказує, що у відповідності до протоколу, особа позивача не була встановлена на підставі посвідчення або іншого документу, що посвідчує особу.

Суд вважає, що дане твердження не відповідає дійсності та заперечується відомостями, зазначеними в протоколі, зокрема, в протоколі зазначено документ, на підставі якого була встановлено особа позивача: паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Роздільнянським РВ ГУМВД України в Одеській області 27.05.2010 року.

Твердження позивача, про відсутність доказів, що підтверджують вину заперечується текстом протоколу, в якому вказані реквізити повістки, поштового відправлення та довідки форми ф20 від «Укрпошти».

Так, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надавалися до огляду оригінали документів, зазначені в протоколі, зміст яких підтверджує обставини надсилання йому повістки. Протокол не містить зауважень ОСОБА_1 про відсутність доказів або незгоду з викладеними в протоколі обставинами правопорушення.

В ході судового розгляду не знайли свого підтвердження і доводи позивача про те, що в протоколі не зазначено за якою адресою буде проводитися розгляд справи, оскільки в протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 17 год. 20 хв. 17.01.2025р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 каб. №1. Ознайомлення позивача з даною інформацією підтверджується його підписом в протоколі.

Посилання позивача на те, що між складенням протоколу про адміністративне правопорушення та розглядом справи про адміністративне правопорушення (винесенням постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності) повинен бути проміжок часу тривалістю мінімум три дні, не підлягають прийняттю їх до уваги виходячи з наступного.

Положення КУпАП передбачають обов`язок особи, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, повідомити особу про розгляд такої справи відносно неї. Метою такого повідомлення є поінформованість особи, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи для надання їй можливості реалізувати передбачені законом процесуальні права.

Статтею 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Вказаною статтею встановлено строк, протягом якого повинен бути здійснений розгляд справи про адміністративне правопорушення, однак КУпАП не встановлює строку, який повинен сплинути після складення протоколу по справі про адміністративне правопорушення до моменту, коли уповноважена особа може здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто КУпАП не забороняє можливість здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення у день складення протоколу про адміністративне правопорушення, за умови, що особа знає про розгляд такої справи. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення, задля можливості реалізації наданих їй процесуальних прав.

Таким чином, в даному випадку розгляд справи про адміністративне правопорушення проводився за участю позивача, що ним не спростовується. Позивач був обізнаний про час та місце розгляду справи про адміністративно правопорушення та на час такого розгляду безпосередньо перебував в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто позивачу забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивачем не надано до суду докази, що підтверджують обставини позбавлення Його можливості реалізації ним визначених ст. 268 КУпАП прав. Позивач не надав доказів подання клопотання про перенесення розгляду справи. Посилання позивача на ч. 1 ст. 277 - 2 КУпАП не обґрунтовані, оскільки її дія поширюється на повідомлення про розгляд справи осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності судом.

Також не є обгунтованими доводи позивача про те, що «сама по собі умова «адресат відсутній за вказаною адресою» не свідчить про належне повідомлення особи відповідно до п. 41 Постанови №560».

Так, згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1)у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2)у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання, (п. 41).

Факт належного повідомлення позивача підтверджується інформацією та документами від поштового оператора, що досліджувалися під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та були предметом судового розгляду.

Отже, на переконання суду, органи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки несуть відповідальність за надсилання військовозобов`язаному відповідних повісток. Той факт, що позивач не отримав кореспонденцію, надіслану йому на зареєстровану адресу місця проживання, сам по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для заяви про те, що права військовозобов`язаного були порушені. Нормами вказаного Порядку, прийнятого на виконання ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закладено презумпцію обізнаності військовозобов`язаного у разі надіслання повісток підрозділами ТЦК та СП за зареєстрованим (зазначеним військовозобов`язаним) місцем проживання.

Таким чином доводи Позивача викладені в позовній заяві не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наведеного, суд доходить висновку, що відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП за всебічного дослідження обставин справи, наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, а відтак підстав для задоволення позовних вимог немає.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, відсутність витрат відповідача, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. 210-1, 251, 268, 283,284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 80, 90, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 17.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст Рішення виготовлений та підписаний суддею 13 лютого 2025 року.

Суддя С. І. Гринчак

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 .