Справа № 396/2378/24
Суддя: Русіна А. А.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/2378/24
Провадження № 2-а/396/7/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Новікової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в м.Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду справу №396/2378/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Скрипник Олександр Миколайович до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа: інспектор Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Ліпатніков Ілля Артемович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Скрипник О.М. звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа: інспектор Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Ліпатніков Ілля Артемович про скасування постанови серія ЕНА № 3504587 від 18.11.2024 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 20400 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач заперечує факт вчинення ним інкримінованого правопорушення за ч. 4 ст.126 КУпАП, стверджує, що у вказаний у постанові час та місці не керував транспортним засобом «AUDI 100», держаний номерний знак НОМЕР_1 в м. Новоукраїнка, вул. Піщанобрідська,6. Також зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не пред`явлено ОСОБА_1 , де зафіксовано факт керування ним транспортним засобом та факт його зупинення поліцейським. Крім того, факт порушення ПДР інспектором поліції не зазначено при спілкуванні з позивачем, будь-які письмові пояснення свідка в оскаржуваній постанові не зазначені. У зв`язку з чим звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами.

20.12.2024 року ухвалою суду адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.12.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.01.2025 на виконання ухвали суду від 30.12.2024 стороною відповідача надіслано повідомлення, про те що оригінал постанови ЕНА 3504587 від 18.11.2024 року винесену відносно гр. ОСОБА_1 направлено до Новоукраїнського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області ПМУМЮ (м.Одеса). Про факт оскаржуваної постанови не було відомо.

Просили в якості доказу долучити до матеріалів справи 2 DVD-диски з відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення гр. ОСОБА_1 , що мало місце 18.11.2024.

22.01.2025 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує на дотримання суб`єктом владних повноважень вимог законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності. Вважає, що позивач не мав законного права керувати транспортним засобом. На підставі наведеного, позивач порушив пункт 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП. Крім того, відповідно до п. 7 оскаржуваної постанови серія ЕНА № 3504587 від 18.11.2024 проводилася відеофіксація на нагрудну бодікамеру поліцейського 00117. 09.01.2025 територіальним підрозділом ГУНП в Кіровоградській області було направлено до суду докази по справі, а саме 2 DVD-диски з відеофайлами з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Просить відмовити в задоволенні позову.

12.02.2025 від представника позивача адвоката Скрипника О.Л. надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у звязку з участю адвоката в судовому засіданні Ленінського районному суді м. Кіровограда по справі № 405/5850/22.

13.02.2025 від інспектора Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Ліпатнікова І.А. подано заяву про розгляд адміністративної справи без його участі, просив відмовити у задоволені позовних вимог. На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови просив долучити свої письмові пояснення та копію постанови Кіровського районного суду від 29.08.2023 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Враховуючи, що розгляд справи призначене в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, заяв про необхідність здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи від сторін не надходило, представником в заяві не наведено обгрунтувань такого відкладення, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкладення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Як вбачається з постанови серії ЕНА № 3504587 від 18.11.2024, складеної інспектором Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Ліпатніковим І.А. позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 20400,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, 18.11.2024 року о 20:16 год. в м.Новоукраїнка вул. Піщанобрідська водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 а ПДР України (а.с.6-7).

Позбавлення ОСОБА_1 прав керування транспортним засобом строком на 3 роки підтверджується Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2023 року. Дана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 11.09.2023 року.

Як встановлено з наданого відповідачем відеозапису події, під час несення служби, поліцейськими Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 згідно зі ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію України", а саме порушено правила пропуску пішохода на дорозі. Під час руху та зупинки транспортного засобу «AUDI 100», держаний номерний знак НОМЕР_1 за кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_1 . Згодом, під час перевірки документів, інспектором поліції на підставі електронної бази даних з`ясовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобами строком на 3 роки. В розмові з поліцейськими водій заперечував факт керування ним транспортним засобом, при цьому вказував, що поліцейські зупинили його не правомірно, просив назвати причину зупинки та наполягав надати відеозапис порушення ним ПДР. Працівниками поліції було ознайомлено ОСОБА_1 з відеозаписом, роз`яснено його права та обов`язки, встановлені ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП, складено оскаржувану постанову, яку позивач відмовився отримувати.

Із частини 4 статті 126 КУпАП вбачається, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту норм статей 251, 252, 280 КУпАП вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.2 ст.122 КУпАП є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водій транспортного засобу, є учасником дорожнього руху, який зобов`язаний знати і неухильно дотримувати вимог Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, визначені обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) - (п.2.1 ПДР).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю (п. 2.4 ПДР).

Водій має право: в) знати причину зупинки, перевірки та огляду транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також її прізвище і посаду; г) вимагати від особи, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та зупинила транспортний засіб, пред`явлення посвідчення її особи; д) оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства (п.2.14 ПДР).

Згідно п.2 ч.1 ст. 32 ЗУ Про національну поліцію поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно ст. 16 Закону України Про дорожній рух водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Таким чином, наведеними вище нормативно-правовими актами чітко регламентовано порядок взаємодії працівників патрульної поліції із водіями, як учасниками дорожнього руху.

При цьому, Правилами дорожнього руху не передбачено право водія не зупинятися на вимогу поліцейського та/чи не пред`являти документи, які дозволяють керувати транспортним засобом. У випадку незгоди із підставами зупинення водій має право оскаржити такі дії поліцейського.

Як свідчить зміст спірної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.08.2023 року по справі № 404/6702/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, накладено штраф в розмірі 34 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу. Дана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 11.09.2023 року.

Таким чином, 18.11.2024 р. ОСОБА_1 допустив порушення пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу, що обґрунтуванням протиправності спірної постанови позивачем у позовній заяві, зазначено обставини не пред`явлення відеозапису з нагрудної камери поліцейського позивачу, де зафіксовано факт керування ним транспортним засобом, факт його зупинки поліцейськими та не зазначення порушення ним ПДР. При цьому, обставина позбавлення позивача права керування транспортними засобами ним не заперечується.

Доводи сторони позивача про відсутність факту керування та зупинки транспортного засобу під керуванням позивача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Обставини події правопорушення зафіксовані на відеозапису, який наявний в матеріалах справи, про технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис зазначено також у постанові в графі 7, а саме номер нагрудної камери 00117, на якій зафіксовано розгляд справи та вчинене позивачем правопорушення.

Відповідно до ст. 73 КАС України зазначений відеозапис є належним, допустимим та

достатнім доказом скоєння позивачем адміністративного проступку. Інформація про технічний пристрій внесена до спірної постанови, тому підстави для виключення відеозапису із кола доказової бази відсутні.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як вбачається з наданого відповідачем відеозапису, на ньому дійсно відображено факт скоєння позивачем вищевказаного адміністративного правопорушення, а отже, в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим і достатнім доказом по справі.

Суд зазначає, що позивачем ОСОБА_1 чи його захисником - адвокатом Скрипником О.М. суду не надано жодних доказів, які б спростували обставини, викладені в оскаржуваній постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правомірність прийнятої постанови серії ЕНА № 3504587 від 18.11.2024 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідачем доведено в повній мірі. При цьому, стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 3504587 від 18.11.2024 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена при наявності події адміністративного правопорушення та вини позивача в його вчинені, розмір адміністративного стягнення накладено правомочною посадовою особою та в межах санкції статті, а тому позовні вимоги щодо скасування постанови задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9,72-77,90,205,242,244-246, 271,286 КАС України,ст.ст.14-1,ч.1ст.126, 247, 254, 258, 280, 287-289, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа: інспектор Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Ліпатніков Ілля Артемович про скасування постанови ЕНА № 3504587 від 18.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити,залишивши вказану постанову без змін.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Повний текст рішення складено 13.02.2025 року.

Суддя: А. А. Русіна