Справа № 191/5275/24
Суддя: Прижигалінська Т. В.
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/5275/24
Провадження № 2-аз/191/1/25
У Х В А Л А

іменем України

05 лютого 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Прижигалінська Т.В., розглянувши заяву Бєлікової Анастасії Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Бєлікова А.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі штрафу в розмірі 17000 грн. Позивач заперечує факт вчинення правопорушення та вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки вона винесена з грубим порушенням норм КУпАП, за відсутності складу правопорушення та належного розгляду справи. 22.01.2025 року на підставі оскаржуваної постанови державним виконавцем Синельниківського ВДВС Синельниківського району було відкрито виконавче провадження № .01.2025 року у межах вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на всі грошові кошти позивача. У межах відкритого виконавчого провадження з боржника стягується подвійний розмір штрафу у порядку ст.308 КУпАП та додатково стягується виконавчий збір відповідно до ч.2 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто сукупно сума стягнення становить 37767,81 грн.. Наразі всі рахунки позивача арештовані, він позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися власними коштами, що суттєво погіршує його фінансове становище, позбавляє можливості забезпечити свої базові матеріальні потреби та порушує його права. Вважає, що вжиття заходів забезпечення позову за таких обставин є необхідним. Невжиття заходів забезпечення позову спричинить примусове стягнення грошових коштів з рахунків позивача, що може привезти до укладення поновлення порушених прав та його інтересів, у разі задоволення позову.

У зв`язку з цим, просить зупинити стягнення на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № С/10421 від 05.07.2024 року у межах виконаного провадження №76880198 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №191/5275/24 та зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Синельниківського відділу ДВС Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про арешт коштів боржника від 27.01.2025 року у межах виконавчого провадження № 76880198.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, а також матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно пунктів 1, 2 частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частинами 1, 2 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові або немайнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен, зокрема, дати оцінку наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Згідно з Рекомендацією NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту. Суд також наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

З доводів заяви про забезпечення позову, позовної заяви та наданих позивачем документів вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо законності винесення оскаржуваної постанови № С/10421 від 05.07.2024 року.

Суд вважає доцільним застосувати вжити такий вид забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови, оскільки вона є виконавчим документом. Застосування вказаного заходу забезпечення позову не призведе до спричинення негативних наслідків для відповідача як стягувача, оскільки у разі відмови у задоволенні позовних вимог примусове виконання продовжиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Разом з тим невжиття вказаного заходу забезпечення позову, в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, може ускладнити ефективний захист та поновлення прав позивача, оскільки вимагатиме від нього вжиття відповідних заходів щодо повернення стягнутих грошових коштів в рамках примусового виконання оскаржуваної постанови, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом або подальшого подання заяв про збільшення позовних вимог.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суддя вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову в частині зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови, оскільки вказаний захід забезпечення позову є пропорційним заявленим позивачем позовним вимогам та не становитиме надмірний тягар для відповідача як стягувача.

Що стосується вимог щодо зняття арешту з грошових коштів позивача, то суддя не вбачає підстав для задоволення заяви в цій частині, оскільки нормами КАС України не передбачено такий спосіб забезпечення позову, як зняття арешту.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.150,151,154,156,243,248,256 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Бєлікової Анастасії Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №76880198 на підставі виконавчого документа постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №С/10421 від 05.07.2024 року, до набрання законної сили рішення суду в адміністративній справі № 191/5275/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Бєлікова Анастасія Вячеславівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В задоволенні іншої частини відмовити.

Копію ухвали про забезпечення позову негайно надіслати учасникам справи та до Синельниківського відділу державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т. В. Прижигалінська