Справа № 420/25357/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.07.2024 № О/р 86 Про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію згідно з Законом України Про державну службу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII з дати звернення (09 липня 2024 року), зарахувавши до стажу державної служби період служби в лавах Радянської армії з 03.11.1976 по 05.11.1978, період служби в органах місцевого самоврядування з 01.02.1979 по 01.11.1991, період служби в органах Міністерства внутрішніх справ з 24.12.1991 по 08.06.1994, період служби в митних органах України з 13.06.1994 по 17.11.2011 та з 04.08.2014 по 21.10.2016, період служби в Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті з 21.11.2011 по 01.08.2014 з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1224 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1225, за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3, що видані Закарпатською митницею.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на даний час є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон № 1058-IV). Позивач звернувся до пенсійного органу за місцем обліку із заявою про перехід з пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Разом із заявою позивач подав додаткові документи, зокрема довідки про заробітну плату. Рішення про відмову у переведенні на інший вид пенсії є необґрунтованим, оскільки не містить жодних зауважень щодо відсутності у позивача законодавчо встановленого стажу, віку тощо, як таких, що дають право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивач з 03.11.1976 по 21.10.2016 безперервно до виходу на пенсію, займав посади, які законодавством віднесено до посад державної служби, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 . Станом на дату виходу на пенсію (21.10.2016) позивач загалом має стаж державної служби 39 років, 7 місяців, 9 днів. Враховуючи те, що позивач станом на 01 травня 2016 року перебував на державній службі та мав стаж на посаді державної служби більше 10 років, має стаж на посаді державної служби більше 20 років - 39 років, 7 місяців, 9 днів, має повний страховий стаж більше 35 років - 48 років, 4 місяці, 7 днів, його вік перевищує 62 років - 67 років, звільнений з посади державної служби, він має право для переведення його з пенсії за віком згідно з Законом № 1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивач, також, вважає, що його пенсія має бути обрахована із урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1224 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1225, за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3, що видані Закарпатською митницею. Адміністративний позов просить задовольнити.

ГУ ПФУ в Одеській області у відзиві зазначило про свою незгоду із заявленими вимогами. Просили у задоволенні позову відмовити, оскільки з 01.05.2016 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється виключно відповідно до положень Закону № 1058, проте у осіб, які станом на 01.05.2016 мали достатній стаж на посадах державної служби (10 років для осіб, які є чинними державними службовцями та 20 років для осіб, які були звільнені з державної служби), зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723. Відтак, законодавцем передбачено збереження права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 виключно для осіб, які не змогли реалізувати таке своє право через внесені зміни до законодавства. При цьому, законодавець не зберіг таким особам право на перерахунок призначеної пенсії, оскільки норми Закону № 3723, які визначали право на перерахунок пенсії та порядок такого перерахунку були визнані такими, що втратили чинність. Окрім того, після набрання чинності Законом № 889, постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 14.09.2016 було затверджено "Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб" (далі - Порядок № 622). Законодавством чітко визначено категорію осіб, для яких зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 - для осіб, які досягли 62-річного віку (чоловіки), мають 20-річний стаж державної служби станом на 01.05.2016 та яким такий вид пенсії до 01.05.2016 не призначався, тобто які не змогли реалізувати своє право на призначення пенсії через зміни у законодавстві. Враховуючи те, що позивач не відповідає визначеним законодавством вимогам для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723, відмова у призначенні такого виду пенсії з боку територіального органу Пенсійного фонду України є правомірною. Позивачу вже було призначено пенсію за Законом № 3723, обчислення розміру такої пенсії можливе виключно на підставі документів про заробітну плату, які були подані з заявою про призначення пенсії. Іншого чинним законодавством не передбачено.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що наведені у відзиві обґрунтування є безпідставними. Зазначив аналогічні обставини тим, які зазначене у позовній заяві.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відзив не подав. Ухвала про відкриття провадження із пропозицією подати відзив вручена 20.08.2024.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Ухвалою суду від 19.08.2024 у справі відкрито спрощене провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

10.09.2012 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується формою РС право, яка знаходиться в матеріалах пенсійної справи.

09.07.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перехід на інший вид пенсії (Держслужба).

До заяви додані довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1224 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1225, за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3, що видані Закарпатською митницею.

За принципом екстериторіальності заяву для розгляду розподілено ГУ ПФУ в Харківській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 17.07.2024 № О/р 86 відмовлено у переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку із відсутністю законних підстав.

За змістом оскаржуваного рішення, позивачеві відмовлено з таких підстав (згідно із текстом рішення):

«Відділ перерахунків пенсій № 2 розглянув заяву від 09.07.2024 року № 3536 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , щодо переходу на інший вид пенсії з пенсії за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 року (далі Закон № 3723-ХІІ).

Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 622), яка застосовується починаючи з 1 травня 2016 року.

Пунктом 2 зазначеної Постанови передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 і Закону № 3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII:

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад і державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; або займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 4 зазначеної Постанови визначено, що посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби).

До заяви надано довідки, а саме:

- про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.07.2024 від 24.06.2024 року №7.7-22/33-1224;

- про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу станом на 01.07.2024 від 24.06.2024 року №7.7-22/33-1225, видані Закарпатською митницею державною митною службою України. Згідно наданих довідок гр. ОСОБА_1 працював на посаді заступника начальника митного посту-начальниК відділу в Закарпатській митниці ДФС.

Враховуючи вищезазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю законних підстав.

У разі незгоди з вищезазначеним, ОСОБА_1 має право на оскарження відповідно до норм чинного законодавства.».

Позивач вважає, що йому безпідставно відмовлено у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом спору є рішення пенсійного органу про відмову у переведенні позивача з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до чч. 3, 5 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Правлінням Пенсійного фонду України винесено постанову від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Порядок № 22-1).

Згідно із п. 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Таким чином, рішення пенсійного органу про відмову у переведенні особи на інший вид пенсії має бути мотивованим, тобто містити причини відмови.

Як встановлено зі змісту оскаржуваного рішення, цей документ взагалі не містить причин відмови у переведенні позивача на інший вид пенсії. У тексті рішення містяться загальні посилання на норми Закону України «Про державну службу» та Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб № 622 без будь-якого аналізу наявності чи відсутності у позивача права на такий вид пенсії, як то вік, страховий стаж та інші умови для переведення на такий вид пенсії, за яким звернувся позивач.

Позивач у позовних вимогах порушує питання щодо зобов`язання пенсійного органу зарахувати до стажу державної служби певних періодів його трудової діяльності, однак пенсійний орган взагалі не надавав оцінки страховому стажу позивача та фактично не відмовляв у зарахуванні будь-яких періодів роботи до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі № 826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі «Suominen v. Finland», заява № 37801/97, пункт 36), відповідно до якої орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення..

Отже, критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного рішення суд встановив, що воно не містить обґрунтування відмови у переведенні позивача на інший вид пенсії взагалі, зі змісту цього документа вбачається тільки посилання на нормативно-правові акти та висновок за результатами розгляду заяви - «відмовлено у переведенні на інший вид пенсії за відсутності законних підстав». Жодної вказівки на недосягнення позивачем пенсійного віку, відсутності спеціального страхового стажу, чи інших підстав, які б свідчили про відсутність у позивача такого права, пенсійним органом не зазначено. Відтак, це рішення не можна вважати таким, що відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, зокрема щодо обґрунтованості.

Суд наголошує на тому, що невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Наведене дає підстави для висновку, що оскаржуване рішення не містить мотивації відмови, а тому є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Суд враховує правовий висновок Верховного Суду про те, що невмотивованість та неналежна обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є достатньою за визначених обставин справи підставою для визнання такого рішення протиправним, який викладено, зокрема у постановах від 20 травня 2022 року у справі № 340/370/21, від 16 березня 2023 року у справі № 160/18668/2 та від 16 травня 2023 року у справі № 380/3195/22.

Варто зауважити, що у Постанові від 28 лютого 2020 року у справі № П/811/1015/16 сформульовано правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої принцип належного урядування має надзвичайно важливе значення для забезпечення правовладдя в Україні; неухильне дотримання основних складових принципу належного урядування забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень; принцип належного урядування підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.07.2024 № О/р 86 Про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію згідно з Законом України Про державну службу.

Разом із тим, позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII з дати звернення (09 липня 2024 року), зарахувавши до стажу державної служби період служби в лавах Радянської армії з 03.11.1976 по 05.11.1978, період служби в органах місцевого самоврядування з 01.02.1979 по 01.11.1991, період служби в органах Міністерства внутрішніх справ з 24.12.1991 по 08.06.1994, період служби в митних органах України з 13.06.1994 по 17.11.2011 та з 04.08.2014 по 21.10.2016, період служби в Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті з 21.11.2011 по 01.08.2014 з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1224 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу від 24.06.2024 № 7.7-22/33-1225, за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3, що видані Закарпатською митницею.

Такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними, пенсійний орган ГУ ПФУ в Харківській області не надавав оцінки страховому стажу позивача та будь-яким іншим умовам призначення пенсії за віком за Законом України «Про державну службу», відповідно суд не може підміняти пенсійний орган, обраховувати стаж позивача, не може надавати оцінку цим обставинам.

Враховуючи, що ГУ ПФУ в Харківській області за результатами розгляду заяви позивача від 09.07.2024 не зазначив мотивів відмови у переведенні позивача на інший вид пенсії, така заява фактично є нерозглянутою, що свідчить про наявність підстав для зобов`язання цього суб`єкта владних повноважень повторно розглянути заяву та прийняти відповідне рішення із урахуванням приписів пункту третього частини другої статті 2 КАС України.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір стягненню не підлягає, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.07.2024 № О/р НОМЕР_3 «Про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61000, м. Харків, площа Свободи, 5) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) від 09.07.2024 року про переведення на пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу» із прийняттям відповідного рішення з урахуванням висновків суду щодо його відповідності приписам пункту третього частини другої статті 2 КАС України.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов