Справа № 160/19568/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 лютого 2025 року Справа №160/19568/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Логойда Тетяни Василівни про відвід судді по справі №160/19568/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/19568/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року по справі № 160/19568/23 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м.Дніпро, вул. Троїцька, 20А, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/19568/23 - залишено без змін.

18 березня 2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Логойда Тетяни Василівни надійшла заява про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі №160/19568/23 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у відкритті провадження за заявою представника позивача - адвоката Логойда Тетяни Василівни про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі №160/19568/23 за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 в адміністративній справі №160/19568/23 - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Логойда Т.В., задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі №160/19568/23 - скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.02.2025 року, справа передано до розгляду судді Тулянцевій І.В.

12 лютого 2025 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Логойда Т.В. про відвід судді Тулянцевої І.В.

В обгрунтування заяви заявником зазначено, що він сумнівається в неупередженості судді Тулянцевої І.В. при повторному розгляді заяви про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі №160/19568/23, оскільки суддя вже висловила свою правову позицію щодо порушеного питання, яку Верховний Суд визнав такою, що не відповідає вимогам процесуального законодавства. Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про неспроможність судді захистити інтереси позивача та заінтересованість судді у не розгляді питання про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі №160/19568/23 за нововиявленими обставинами.

Дослідивши аргументи, викладені у заяві про відвід судді, суд дійшов висновку про те, що підстав для задоволення цієї заяви немає з огляду на таке.

Частини перша, друга, третя статті 39 КАС України передбачають, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з положеннями частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 КАС України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї самої статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

При цьому, ч. 4 ст. 36 КАС України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді Тулянцевої І.В. у цій справі, суд бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу apriori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 КАС України).

Наведені заявником аргументи стосовно постановлення судом ухвали від 01 квітня 2024 року про відмову у відкритті провадження за заявою представника позивача - адвоката Логойда Тетяни Василівни про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі №160/19568/23 за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - є незгодою позивача з процесуальними рішеннями (в даному випадку - відмова у відкритті провадження по заяві), що у значенні вказаних вище імперативних приписів частини четвертої статті 36 КАС України, не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

Щодо тверджень заявника про «недостатній рівень безсторонності судді та опосередкованої заінтересованості в результаті розгляду справи», що підтверджується доводами, викладеними в мотивувальній частині ухвали від 01.04.2024 року, слід зазначити наступне.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Жодного аргументу на підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, або зацікавленості в результатах розгляду заяви, при цьому, представником позивача - адвокатом Логойда Т.В., наведено не було.

Тобто, твердження заявника про упередженість та безпосередню зацікавленість судді у результатах розгляду даної справи, є надуманим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що аргументи, якими позивач мотивує заяву про відвід не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності судді, оскільки немає доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього складу суду, як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

За таких обставин заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Логойда Т.В. про відвід судді Тулянцевої І.В. у розгляді справи №160/19568/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, слід визнати необґрунтованою.

За правилом частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підстави викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Логойда Тетяни Василівни про відвід судді Тулянцевої І.В. у адміністративній справі №160/19568/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - необгрунтованою.

Передати матеріали адміністративної справи №160/19568/23 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідно до вимог статті 294 КАС України в самостійному порядку не оскаржується.

Суддя І.В. Тулянцева