Справа № 712/1362/25
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУ № 712/1362/25
Провадження №2-а /712/68/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Дубини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до відповідача, у якому просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №2781/М/2024 від 20.12.2024 у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.12.2024 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 2781/М/2024 у справі про адміністративне правопорушення було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Згідно із постановою про адміністративне правопорушення, 19.12.2024 відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням вимоги частини 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ зі змінами, та п.10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Ознайомившись з постановою від 20.12.2024 № 2781/М/2024, позивач вважає, що дії (бездіяльність) позивача не підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Доводи відповідача про «відсутність військово-облікового документа військовозобов`язаного», з посиланням на частини та пункти вищевказаного закону та Порядку є необ`єктивними та неаргументованими.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 було затверджено новий Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів у паперовій формі - на бланку, нова форма якого також була затверджена вказаною постановою.

Відповідно до пункту 2 вказаної Постанови установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках: якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Таким чином, дії, які вчиняв позивач 19.12.2024 о 16 год. 30 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , прямо передбачені вимогами даного Порядку та не свідчать про його порушення.

На виконання пункту 14 Порядку, 19.12.2024 позивач знаходився у ІНФОРМАЦІЯ_3 та мав наміри змінити посвідчення від 08.02.2000 про приписку до призовної дільниці на військово-обліковий документ нового зразка.

Однак, відповідач не зазначив про дану обставину, оскільки вона впливає на кваліфікуючу ознаку адміністративного правопорушення (дію чи бездіяльність), оскільки дані дії можуть виключати можливість притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Крім цього, в порушення ст. 256 КУпАП відповідач не зазначив дату та час вчинення позивачем адміністративного правопорушення, якщо таке мало місце. Не зазначення дати та часу вчинення адміністративного правопорушення згідно ст. 38 КУпАП впливає на строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності, які станом на 20.12.2024 закінчились.

Пунктом 16 попереднього Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ від 07 грудня 2016 року № 921, який втратив чинність у зв`язку з прийняттям Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022, надавалось визначення військово облікових документів, до яких відноситься - посвідчення про приписку до призовної дільниці.

Таким чином, відомості, які викладені в оскаржуваній постанові про відсутність у громадянина ОСОБА_1 військово-облікового документу, не відповідають дійсності, оскільки доказом цього є наявність посвідчення про приписку до призовної дільниці.

Посвідчення про приписку від 08.02.2000 до призовної дільниці ОСОБА_1 отримав після досягнення 16 річного віку та перебував у статусі призовника фактично до 2011 року до настання 27 річного віку.

Відповідно, після виповнення 27 років у 2011 році позивач ОСОБА_1 набував право на обмін посвідчення про приписку на військово-обліковий документ.

Таким чином, вищевказані обставини не свідчать про відсутність у позивача військово-облікового документу, а лише вказують на можливий несвоєчасний обмін військово-облікового документу призовника на військово-обліковий документ у 2011 році.

Поняття відсутність та несвоєчасна заміна, на думку позивача, не є тотожними, тому інкримінування позивачу діяння як відсутність військово-облікового документу не відповідає фактичним обставинам справи.

Обмін посвідчення про приписку до призовної дільниці на військово-обліковий документ позивач повинен був здійснити при виповненні 27 років у 2011 році, тобто не в особливий період.

Відповідно, станом на 2011 рік діяла інша норма КУпАП, яка передбачала відповідальність у виді накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та який фактично становить від 170 до 510 грн.

Стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, що має місце в даному випадку.

Позивач вважає, що старший солдат ОСОБА_3 не є посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має право перевіряти військово-облікові документи та відповідно складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Про те, що стосовно позивача ОСОБА_1 складається протокол про адміністративне правопорушення №2781/М/2024 від 19.12.2024, старший солдат ОСОБА_3 не повідомив, копію протоколу №2781/М/24 від 19.12.2024 не вручив.

У порушення ст.ст. 63, 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП не повідомив ОСОБА_1 про його права, у тому числі право на юридичну допомогу.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення №2781/М/2024 від 20.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із застосуванням штрафу у розмірі 17000 грн. винесена в порушення Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки позивач у справі жодних дій чи бездіяльності, які б порушували законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинених в особливий період, не здійснював.

Докази, які беззаперечно доводили його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210-1 КУпАП, в особливий період відсутні. Стягнення штрафу у розмірі 17 000 грн. за події, які мали місце у 2011 році по законодавству, яке було прийнято у 2024 році, посилює відповідальність позивача.

Строки притягнення до адміністративної відповідальності згідно статті 38 КУпАП станом на 2024 рік минули.

Короткий зміст заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу без виклику сторін на 13 лютого 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом. Оцінка аргументів учасників сторін

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що відносно позивача 19.11.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення № 2781/М/2024, згідно із яким 19.12.2024 о 16 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явив його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Указане діяння є порушенням ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП.

Позивачу роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи відносно нього, що відбудеться 20.12.2024 об 11 год. 00 хв., натомість позивач відмовився від отримання протоколу, що спростовує його доводи про те, що він не отримував зазначений протокол та його не ознайомили з його правами, що засвідчено підписами двох свідків.

Суд зазначає, що сторони у справі про адміністративне правопорушення мають належним чином використовувати свої права, позивач своє право на отримання протоколу про адміністративне правопорушення реалізував шляхом добровільної відмови його отримати.

20.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесена постанова № 2781/М/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до постанови, 19.12.2024 відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово- облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням вимоги частини 6 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-Х11 зі змінами та абз.3 п.п.10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 повідомлено та роз`яснено, пояснення останній не надав, клопотання про відкладення справи не заявив.

Відповідачем під час розгляду справи було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перевірки облікових даних не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з його відсутністю, про що був складений протокол. На момент розгляду справи було встановлено, що громадянин порушив вимоги ч.6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ зі змінами та абз.3 п.п.10-1 пункту 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачу інкримінується порушення приписів частини 6 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-Х11 зі змінами та абз.3 п.п.10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів); мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон; уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Отже, позивач мав на вимогу працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 пред`явити військово-обліковий документ, чого останній не зробив і що вбачається із позову.

Позивач не довів суду про те, що він оновив свої військово облікові дані та отримав або мав військово-обліковий документ, а отже останній порушив чинне законодавство прооборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач заявляв якісь клопотання під час розгляду справи, не містять доказів того, що він не міг належним чином скористатися своїми правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Позивачу роз`яснені його права та обов`язки, позивач мав час на підготовку до розгляду справи, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи відносно нього. У постанові зазначено, що позивач на розгляд справи не прибув, будучи належним чином повідомлений, правом на участь у розгляді справи не скористався, а тому відповідач не допустив порушення прав позивача під час розгляду справи.

Справа розглянута уповноваженою особою з дотриманням процедури, передбаченої КУпАП.

Усі доводи позивача, наведені у позові, зводяться до незгоди позивача з діями відповідача під час складання оскаржуваної постанови.

Позивачем не доведено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він заявляв будь-які клопотання, подавав докази тощо.

Посилання позивача на те, що 19.12.2024 позивач мав намір змінити посвідчення від 08.02.2000 про прописку до призовної дільниці на військово-обліковий документ нового зразка, суд розцінює як спосіб ухилення від відповідальності.

Доказів наявності у позивача станом на 19.12.2024 військово-облікового документу останній не надав.

Щодо посилань позивача, що до нього має застосовуватися законодавство, чинне у 2011 році, суд не приймає до уваги, оскільки позивачу інкримінують відсутність та не пред`явлення за вимогою військово-облікового документу, а не своєчасне його отримання та несвоєчасну заміну посвідчення про приписку до призовної дільниці.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що чинне законодавство не містить визначення військово-облікового документа військовозобов`язаного.

Так, відповідно до п.п. 1, 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа. Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Відповідно до п. 17 указаного Порядку для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру.

Позивач вимоги чинного законодавства про мобілізаційну підготовку не виконав.

Посилання позивача на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Так, ст. 256 КУпАП передбачає вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення. Не зазначення в оскаржуваній постанові часу вчинення адміністративного правопорушення не впливає на правильність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Натомість відповідачем повністю доведено, що винесена постанова про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий час, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив, що вчиняв правопорушення, однак відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, надав докази правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення № 2781/М/2024 від 20.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,не підлягає скасуванню і її слід залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Судові витрати слід покласти на позивача.

Оскаржувану постанову позивач отримав 28.01.2025, тому процесуальні строки підлягають поновленню з причин поважності їх пропущення.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 2781/М/2024 від 20.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, залишити без змін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.02.2025.

Суддя: О.С. Стеценко