Справа № 140/9087/24
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

11 лютого 2025 року

м. Київ

справа №140/9087/24

адміністративне провадження № К/990/49327/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення заборгованості з виплати пенсії за період з 23.12.2023 по 31.07.2024 у розмірі 100 691,09 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2024, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024, відмовлено у відкритті провадження у справі на тій підставі, що позов подано щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі № 140/3301/24. Суд роз`яснив позивачу право звернутися із заявою у порядку, передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 06.01.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення її недоліків шляхом подання документа, що підтверджує сплату судового збору.

Крім того, у зазначеній ухвалі скаржнику роз`яснено, що він не має пільг щодо звільнення від сплати судового збору, передбачених пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». У даному випадку ця норма не застосовується, оскільки позивач виступає не як законний представник у захисті прав недієздатної особи, а як позивач у справі, предметом спору в якій є реалізація його власних інтересів.

На виконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху скаржник подав заяву про відкриття касаційного провадження у справі № 140/9087/24.

Скаржник повторно наголошує, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», законні представники недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору.

Заявник зазначає, що він є опікуном та законним представником свого сина, ОСОБА_2 , який є недієздатною особою з інвалідністю I групи, а тому має право на передбачену законом пільгу щодо звільнення від сплати судового збору. Вказана норма не містить обмежень, які б виключали її застосування у випадках, коли позов подається не від імені недієздатної особи, а в її інтересах.

Свої повноваження опікуна скаржник підтверджує рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.11.2020, а також відповідними медичними висновками.

Водночас скаржник наполягає, що предметом позову є стягнення його пенсійних виплат, які необхідні саме для забезпечення потреб недієздатного сина, а отже, справа безпосередньо стосується захисту його прав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються законні представники дітей з інвалідністю та недієздатних осіб з інвалідністю. Дана норма спрямована на забезпечення доступу до правосуддя осіб, які не можуть самостійно здійснювати свої права та обов`язки, а тому передбачає звільнення їхніх законних представників від фінансового навантаження лише у випадках, коли вони звертаються до суду безпосередньо в інтересах підопічного.

Разом з тим, зазначена норма не містить прямих положень, які б передбачали її застосування у випадках, коли законний представник звертається до суду не від імені недієздатної особи, а з метою захисту власних прав та інтересів. Аналіз правової конструкції цієї норми свідчить, що її цільове призначення полягає у забезпеченні доступу до правосуддя саме недієздатних осіб, а тому вона застосовується виключно у справах, де законний представник діє в інтересах підопічного, а не у власних інтересах.

Оскільки у даному випадку скаржник подав касаційну скаргу від власного імені, а предмет спору стосується його особистих прав, а не безпосередньо інтересів недієздатної особи, правові підстави для його звільнення від сплати судового збору відсутні.

Закон України «Про судовий збір» не передбачає можливості автоматичного поширення пільг, визначених пунктом 9 частини першої статті 5 цього Закону, на всі судові процеси за участю опікунів та законних представників. Важливим критерієм для застосування такої пільги є саме цільове призначення звернення до суду, яке повинно бути здійснене безпосередньо в інтересах недієздатної особи, а не з метою захисту прав та інтересів представника.

Таким чином, з огляду на викладене, оскільки скаржник звертається до суду у власних інтересах, а не безпосередньо в інтересах недієздатної особи, він не належить до суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, передбачені законом пільги у цьому випадку не застосовуються.

Скаржник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду щодо усунення недоліків касаційної скарги, зокрема не надав доказів сплати судового збору у встановлений строк. Відповідно до вимог ухвали Верховного Суду, скаржнику було надано десятиденний строк для подання документа, що підтверджує сплату судового збору. Проте, у встановлений процесуальним законодавством строк вимоги суду залишилися невиконаними, що є підставою для відповідних процесуальних наслідків, передбачених статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169, частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо зазначеною особою не усунуто недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії, - повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя Т.Г. Стрелець