Справа № 380/9956/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/9956/24
У Х В А Л А

про необґрунтованість заявленого відводу та передачу вирішення питання про відвід іншому судді, визначено в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України

13 лютого 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Мартинюка В.Я. розглянувши у письмовому провадженні у м.Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за його позовом до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», в якому просить суд:

визнати діяння-бездіяльність протиправними;

зобов`язати надати запитувану інформацію згідно інформаційних запитів від 23 листопада 2023 року вх. № 4807, 4808, 4809;

стягнути 2000000 гривень за завдану моральну шкоду;

зобов`язати ОКП ЛОР БТІ та ЕО облаштувати спеціальні місця для роботи запитувачів.

11.02.2025 року від позивача надійшла заява про відвід судді.

Вказана заява мотивована тим, що 1 листопада 2024 року с. ОСОБА_2 було постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження. Із змісту резолютивної частини ухвали вбачається, що справа була призначена на 13 год. 00 хв. 25 листопада 2024 року. Натомість всупереч приписам частини 3 статті 126 КАС України повістка про виклик взагалі не надсилалася, а згадану ухвалу отримав лише 27 листопада 2024 року. В подальшому с ОСОБА_2 призначалися наступні судові засідання, а саме на 16.12.2024 року та 13.01.2025 року та в черговий раз всупереч приписам частини 3 статті 126 КАС України позивачеві жодних повісток про виклик не надсилалося. Суддя Мартинюк В.Я. не враховує висновки викладені у постановах Верховного Суду. Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.2021 у справі №914/283/20, від 09.06.2020 у справі №917/751/19, від 16.12.2020 у справі №917/855/20, від 28.04.2022 у справі №914/3293/20, а саме допустив до участі у справі неналежного представника - Іващук О. Ба більше, надав для ознайомлення такій матеріали справи. 12 грудня 2024 року до суду було подано клопотання в порядку п.1 частини 3 статті 44 КАС України, а саме виготовлення судових рішень. Натомість с. ОСОБА_2 згадане клопотання розглянув лише 13 січня 2025 року, при цьому вимагаючи сплати судового збору. В подальшому запитувані документи були виготовлені не в повному обсязі. 13 січня 2025 року до суду було подане клопотання в порядку частини 1 статті 81 КАС України, а саме про огляд доказів за їх місцезнаходженням. Натомість, згадане клопотання в частині огляду інформації розміщеної на стендах 03 лютого 2025 року було відмовлено так як це не є предметом доказування. Відповідач у відповіді від 29.11.2023 року на інформаційний запит Nє 4809 зазначає про те, що уся інформація по підприємству, яка є публічною міститься на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет та на офіційному стенді в БТІ - що не відповідає дійсності. Відповідно напрошується риторичне питання, що ж тоді є предметом доказування у справі. 10 лютого 2025 року с. ОСОБА_2 всупереч приписам частини 2 статті 248 КАС України, а саме не оголосивши мотивів з яких дійшов такого висновку відмовив в огляді спеціальних місць для роботи запитувачів інформації. 03 лютого 2025 року с. ОСОБА_2 всупереч приписам частини 3,8,10 статті 79, частини 2 статті 204 КАС України прийняв від відповідача клопотання про доручення доказів на 74 аркушах. Ба більше, надані у згаданому клопотанні документи є нормативними актами якими керується відповідач при виготовлені технічних документів на нерухоме майно , тобто є запитуваною мною інформацією, а не доказами. 10 лютого 2025 року с. ОСОБА_2 всупереч приписам п.2 частини 2 статті 205 КАС України, не заслухавши думки позивача, щодо розгляду справи за відсутності відповідача проводив такий.

Вирішуючи питання про відвід суд керується таким.

Частиною третьою ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.4 цієї ж норми якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням наведених норм а також викладених у заяві від 11.02.2025 року обставин, суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, а тому його належить передати для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Керуючись ст.ст. 31, 39, 40, 248, 241-243, 256, 292-294 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 від 11.02.2025 року про відвід судді Мартинюку В.Я. в адміністративній справі №380/9956/24, - передати для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для її розгляду, в порядку, передбаченому ч.1 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Мартинюк В.Я.