Справа № 644/326/25
Суддя: Саркісян О. А.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/326/25
Провадження № 2-а/644/59/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Саркісян О.А.,

за участю секретаря судових засідань Мухіна Є.М.,

розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ без виклику сторін адміністративну справу №644/326/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №539-1П від 08 січня 2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. закрити.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що постановою №539-1п від 08.01.2025, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено штраф у сумі 17000 гривень. З тексту вказаної постанови вбачається, що позивач був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05.12.2024 для звірки військово-облікових даних, однак у вказаний час не з`явився, причини неявки не повідомив.Позивачем в додатку Резерв+ 12.07.2024 були уточнені військово-облікові дані. Після уточненя даних він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання відстрочки. 03.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 йому надано довідку про відстрочку на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілазаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09.11.2024. Після закінчення строку відстрочки знову звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 за довідкою, але йому повідомили, що довідка підготовлена, але не підписана керівником, запропонували прийти до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 29.11.2024. 29.11.2024 позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому було надано довідку про відстрочку на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілазаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07.02.2025. У відповідному журналі відстрочок співробітником ІНФОРМАЦІЯ_3 були також зроблені відповідні записи. Після отримання повторної відстрочки від призову від військової служби жодних змін у його персоналаних даних у Резерв + не відбулось. 15.12.2024 у додатку Резерв+ надійшло оповіщення, що ним нібито порушено правила військового обліку. Він записався на прийом до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 26.12.2024 йому повідомили, що на його адресу направлялась повістка з необхідністю з`явитися для уточнення даних. У поясненнях до протоколу №539-1 від 26.12.2024 він зазначив, що оповіщення від АТ «Укрпошта» та РТЦЕ не отримував, оповіщення про порушення правил військового обліку надійшло у додатку Резерв+. Крім того при відвідуванні ІНФОРМАЦІЯ_3 саме 29.11.2024 про наявність повістки з викликом для уточнення даних на 05.12.2024 позивача не повідомили, факт відвідування позивачем ІНФОРМАЦІЯ_3 зафіксований у журналі відстрочок, який наявний у відповідача. Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з недоведеністю вини позивача, а також через процедурні порушення при вирішенні справи та складанні постанови.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.01.2025 року відкрито провадження по зазначеній зазначеній справі. Розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні без виклику сторін.

03.02.2025 представник відповідача, через систему «Електронний суд», надав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування якого зазначив, що 22.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка №1372168 (сформована автоматично за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) за задекларованим місцем проживання, а саме АДРЕСА_1 . Відповідно до п.4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 7 лютого 2022 р. № 265 Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. «Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 передбачена процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів. п. 34. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення. Централізований друк повісток, які сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та направлення їх військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку здійснюються Міноборони або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі), на підставі відповідних договорів, укладених між Міноборони, призначеним оператором поштового зв`язку та/або державними підприємствами, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави (в поліграфічній галузі). п.36. За адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки особисто або засобами зв`язку; п.41. Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх Документ сформований в системі «Електронний суд» 31.01.2025 6 облікових даних. Згідно довідки про причини повернення з відбитком печатки Укрпошти на якій зазначена дата 02.12.2024 вищезазначена повістка № 1372168 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Фактично поштове відправлення повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_3 04.12.2024, що підтверджується роздруківкою з сайту. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на 05.12.2024 о 09:00 годині, однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Як зазначає позивач, він отримав 29.11.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_4 довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Звертаю увагу суду, на момент отримання довідки тобто 29.11.2024, ІНФОРМАЦІЯ_4 не було відомо чи отримав позивач поштове відправлення (повістку), чи з`явиться він у вказаний час. Законодавством не визначена кількість та періодичність виклику. Однак передбачений обов`язок з`являтися за викликом та відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачена відповідальність за неявку за викликом. Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. Так 26.12.2024 року відносно правопорушника ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол №539-1 про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 статті 210-1 Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). При складанні адміністративного протоколу були дотримані норми КУпАП щодо процедури розгляду адміністративної справи, роз`яснено ст.63 Конституції України, його права, передбачені ст. 268 КпАП, позивач отримав особисто другий примірник протоколу, про що особисто поставив свій підпис. До протоколу про адміністративне правопорушення 539-1 від 26.12.2024 долучені достовірні докази підтверджуючи факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме повістка №1372168, копія листа Укрпошта, довідка про причини повернення листа. Під час розгляду справи були з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до вимог КУпАП, також були враховані пояснення ОСОБА_1 зокрема встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 05.12.2024 о 09:00 годині, чим вчинив адміністративне правопорушення, встановлено його вина та обставини скоєного правопорушення під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану. Відповідно до статті 283 КУпАП та інших вимог КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, з`ясувавши всі обставини по справі, оцінивши докази, керуючись законом і правосвідомістю, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 виніс постанову по справі №539-1 п від 08.01.2025 про накладення адміністративного стягнення. Вважає, що справа про адміністративне правопорушення вирішена в точній відповідності з законом, а постанова по адміністративній справі № 539-1 п від 08.01.2025 цілком законна та обґрунтована.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 539-1п по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, 26.12.2024 року о 16-30 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію», № 741/2024 від 28.10.2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснено оповіщення військовозобов`язаних. 22.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» направлена повістка №1372168 за місцем його реєстрації (проживання), а саме: АДРЕСА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05.12.2024 року до 09:00 годині для звірки військово облікових даних. 02.12.2024 вищевказана повістка №1372168 повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на 05.12.2024 року об 09:00 год, однак у вказаний час не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся на підставі складеного оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 солдатом ОСОБА_3 26.12.2024 року протоколу № 539-1 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Складання протоколу від 26.12.2024 року, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови від 08.01.2025 року відбувалися за особистої участі ОСОБА_1 , при цьому у протоколі останній зазначив, що з протоколом не згоден. Оповіщення про повістку від Укрпошти та РТЦК не отримував та не бачив, оповіщення побачив у застосунку Резерв+. Також він був у РТЦК 29.11.2024 про повістку не повідомили. Факт його відвідування 29.11.2024 зафіксовано у журналі відстрочок. Також він має відстрочку до 07.02.2025 від РТЦК. Ніколи не ухивлявся від виклику до РТЦК, завжди з`являвся якщо викликали.

Військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави (ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, підготовки громадян України до військової служби, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом (ч.1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, передбачена адміністративна відповідальність відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час вчинення розгляду справи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на 05.12.2024 о 09-00 для звірки військово облікових даних до територіального центру комплектування та соціальної підтримки чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 16.05.2024 р. № 560».

Натомість при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не було враховане те, що

03.09.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 надано довідку про надання відстрочки на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілазаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09.11.2024. Окрім того 26.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 надано довідку про надання відстрочки на підставі п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілазаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07.02.2025, яку позивач отримав 29.11.2024 безпосередньо в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже ОСОБА_1 оновив військово-облікові дані, 29.11.2024 перебувавв ІНФОРМАЦІЯ_4 , факт відвідування позивачем ІНФОРМАЦІЯ_3 зафіксований у журналі відстрочок, який наявний у відповідача. Про викладене позивач зазначав при складанні оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 солдатом ОСОБА_3 26.12.2024 року протоколу № 539-1 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того п. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 передбачено - за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Отже зазначений Порядок не передбачає виклику облику «для звірки військово облікових даних», натомість в оскаржуваній постанові, в порушення вимог п. 21 Порядку чітко зазначено, що ОСОБА_1 викликається «для звірки військово облікових даних».

Як убачається з «Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.».

Згідно ст. 5 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, оскаржувана постанова взагалі не містить посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, пояснення свідків, акт, фото- чи відеозапис тощо відповідно до ст. 251 КУпАП, на підставі яких суб`єктом владних повноважень було прийнято рішення у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем взагалі не було зібрано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить як положенням КУпАП, так і Конституції України.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, як є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення та спростовували викладене позивачем, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

При цьому, суд наголошує, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладених обставин, враховуючи відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова № 539-1п від 08 січня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушеннчя.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.8-9,72-77,241,242-246,250, 268, 269 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову начальника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 №539-1п від 08 січня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Повернути ОСОБА_1 (код платника НОМЕР_1 , надавач платіжних послуг АТ «Ощадбанк») надмірно сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістосот п`ять) грн. 60 коп. за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №12 від 15.01.2025, сплачений за подання до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовної заяви ОСОБА_1 .

Повернення сплаченої суми судового збору необхідно здійснити в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя: О.А. Саркісян