Справа № 160/30609/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
18.11.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 10.01.2024 по 30.09.2024 в розмірі 205635,48 грн;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 пенсію за період з 10.01.2024 по 30.09.2024 в розмірі 205635,48 грн.
В обґрунтування позову вказано, що на даний час в Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області існує заборгованість перед позивачем у 205635,48 грн. Позивач звертався до відповідача із заявою щодо виплати належної суми пенсії при цьому відповідачем було відмовлено у такій виплаті, оскільки відсутнє бюджетні асигнування. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу нарахованої пенсії за період з 10.01.2024 по 30.09.2024 в розмірі 205635,48 грн протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки право позивача на отримання пенсії не може бути поставлено в залежність від формування бюджету. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
20.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи позивача.
06.12.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень на цю мету шляхом перерахуванням коштів боржнику. Доплата позивачу за період з 10.01.2024 по 30.09.2024 в розмірі 205635,48 грн буде здійснена при надходженні відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих за рішенням суду, в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
23.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою в якій просив виплатити суму заборгованості нарахованої пенсії за рішенням суду від 15.05.2024 року у справі №160/6072/24.
Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу нарахованої пенсії за період з 10.01.2024 по 30.09.2024 в розмірі 205635,48 грн протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Згідно із п.п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Порядком ведення обліку рішень суду у Реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1, яка набрала чинності 10.11.2018, визначено процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та внесення інформації до нього. Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.
Витрати Пенсійного фонду України на виплати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України затверджуються Бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік. Тому, погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду здійснюється органами Пенсійного фонду України в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.
Тобто, з наведених вище приписів законодавства вбачається, що виплата заборгованості по пенсіях здійснюється за рахунок спеціальних бюджетних призначень в порядку черговості, яка складається в залежності від дати надходження рішення до боржника.
Суд, зауважує, що нарахована позивачу сума пенсії має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.
Окрім цього, суд наголошує, що виділення коштів з державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України. У свою чергу, керівник Головного управління не наділений правом змінювати цільове призначення коштів Державного бюджету, що виділяються безпосередньо на виплату пенсій, призначених у відповідності до Закону № 2262 та в межах своїх повноважень особисто не може визначати порядок їх використання.
Вказані вище обставини не можуть свідчити про наявність протиправної дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області чи про ухилення відповідача від виконання у повному обсязі рішення суду у справі, оскільки у межах своїх повноважень відповідач вчинив необхідні дії для виконання судового рішення, а невиконання на даний час рішення суду в частині виплати нарахованої пенсії зумовлено обставинами, які не залежать від відповідача чи його посадових осіб.
При цьому, суд зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку № 1165. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 420/6671/18.
Таким чином, у даному випадку відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу різниці між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв