Справа № 466/8182/24
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8182/24
Провадження № 2-а/466/18/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Луців Шумської Н.Л.

учасники справи

секретар Попенко І.І.

позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

06.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП від 28.07.2024р. ЕНА №2701737 і закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою ЕНА №2701737 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським 2 взводу 3 рота 4 батальйону рядовим поліції Управління патрульної поліції у Львівській області, яка винесена поліцейським 2 взводу 3 рота 4 батальйону рядовим поліції Управління патрульної поліції у Львівській області 28.07.2024, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Постанова була мотивована тим, що він, позивач, в с. Розвадів, на дорозі М06 Київ - Чоп 585 км, керуючи транспортним засобом рухався із швидкістю 82 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «TruCam» ТС 000584», чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст:122 КупАП.

Зазначає, що до постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА № 2701737 від 28.07.2024 року не додано жодних додатків.

У зв`язку із незгодою у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні ним під час винесення оскаржуваної постанови було надано поліцейському письмові пояснення, в яких зазначено, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, а поліцейським було здійснено вимірювання швидкості руху його автомобіля з порушенням встановленого порядку за допомогою технічного приладу, який не був стаціонарно закріплений (змонтований), а знаходився в руках поліцейського в рухомому стані, внаслідок чого поліцейський мав повну можливість фізичного впливу на технічний засіб, що створює обґрунтовані сумніви у достовірності його показів.

Також, на ділянці автодороги, де здійснювалося фіксування швидкості транспортного засобу, не було встановлено дорожнього знаку, який би позначав здійснення фото-, відео фіксації порушень правил дорожнього руху.

Поліцейським допущені порушення порядку розгляду справи, а саме: процес розгляду справи поліцейським звівся до формального складання постанови без об`єктивного дослідження усіх доказів та пояснень позивача, інспектор не дав можливість скористатися правом на правову допомогу.

Таким чином, позивач заперечує факт порушення ним правил дорожнього руху та перевищення швидкості руху транспортного засобу.

Із змістом вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕНА № 2701737 від 28.07.2024 року та притягненням його до адміністративної відповідальності не погоджується.

Враховуючи вищенаведене, просить ухвалити рішення, яким скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.122 КУпАП серія ЕНА № 2701737 від 28.07.2024 р. та справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2024 року адміністративний позов прийнято до розгляду та в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

17.09.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з викладеним в адміністративному позові, та зазначив, зокрема, про таке.

Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом зупинення транспортного засобу під керуванням Позивача. Позивач здійснив зупинку свого транспортного засобу та почав вести діалог з працівниками поліції. Інспектори Управління дотримуючись ст. ст. 278, 279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 (далі- Інструкція №1395 від 07.11.2015), представилися, пояснили правопорушнику причину зупинки та почали з`ясовувати всі необхідні обставини для початку розгляду справи по суті. Уже безпосередньо під час розгляду справи зачитали Позивачу ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ознайомили Позивача із правопорушенням, яке він вчинив. Інспектора поліції В цьому відзиві додає фотофіксацію вчиненого Позивачем правопорушення із лазерного приладу вимірювання швидкості «TruCam» LTI 20/20 ТС000584.

Зазначає, що Інспектор діяв в межах власної дискреції, керуючись при цьому наявними доказами, які повністю підтверджують наявність вини та складу адміністративного правопорушення у діях Позивача. В свою чергу постанова є повністю законною, адже надано докази, ознайомлено Позивача із усіма сертифікатами лазерного приладу «TruCam» LTI 20/20 ТС000584, роз`яснено права, клопотань від останнього не надходило.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26536, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 14 лютого 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam» LTI 20/20 ТС000584 є придатним до застосування до 05 вересня 2024 року

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м. поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.3 Методичних рекомендацій «При фіксації перевищення встановленої швидкості руху необхідно прицілом супроводжувати цільовий транспортний засіб, не відпускаючи спускового гачка до встановленої відстані (70 м.), на якій прилад здійснить фотографування транспортного засобу порушника. Після цього поліцейський може відпустити спусковий гачок та вживати заходи до зупинки порушника». Зазначає, що в момент коли стає розбірливим номерний знак автомобіля і прилад зафіксував швидкість, прилад автоматично здійснює фото цільового автомобіля (3 кадри в секунду), про що свідчить повторний звук високого тону. Прилад сам визначає оптимальні показники відстані і моменту для заміру, а поліцейський не має можливості втручатись у момент здійснення фотографування.

Тобто при роботі з «TruCam» LTI 20/20 поліцейський виконує всього дві активні дії: наводить позначку оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискає спусковий гачок приладу; після повторного звуку високого тону, що свідчить про фіксацію перевищення встановленої швидкості руху та здійснення фотографування транспортного засобу порушника, відпускає спусковий гачок приладу.

Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для «TruCam» визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Лазерний вимірювач швидкості «TruCam» LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Враховуючи зазначене, лазерний вимірювач швидкості «TruCam» LTI 20/20 ТС008380 засвідчує порушення швидкісного режиму та є придатним до використання, а тому є належним доказом по справі у розумінні вимог ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП.

Зазначає, що можливість використання пристрою «TruCam LTI 20/20» виробництва LaserTechnologylnc також підтверджується наявністю виданого ДП «Укрметртестстандарт» сертифіката перевірки типу № UA.TR. 001 241-18 Rev. 0 від 26 грудня 2018 року, сертифікатом відповідності UA.TR.001 22 3-19 виданий ДП «Укрметртестстандарт» 09 січня 2019 року.

Згідно з п. п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). Пунктом 2.36 ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками, зазначено п.8.1 ПДР.

Згідно п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км./год. В матеріалах справи наявний фото запис, здійснений сертифікованим приладом «TruCam» 20/20 ТС000683, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 75 км/год. Вказана обставина також підтверджується і відповідним відеозаписом з приладу ТruСаm. Покази даного приладу оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що на даній ділянці дороги розміщений дорожній знак 5.49 "Початок населеного пункту". На дорозі державного значення М06 Київ Чоп 585 км, тобто даний відрізок дороги проходить через населений пункт, село Розвадів що і зазначено у постанові. А тому під часу руху транспортного засобу позивач зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, та виконувати вимоги дорожніх знаків.

Крім цього, розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкцій № 1395 від 07.11.2015, з дотриманням вимог пункту 9, а саме було оголошено, яка справа розглядається, з посиланням на пункти ПДР України, ознайомлено позивача із ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», ознайомлено також із правами відповідно до ст. 63. Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснено умови оплати Постанови та оскарження, надано відповідні докази перевищення швидкості.

Також вказує, що оскаржувана Постанова згідно наказу МВС «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 №1026 - строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри Позивача скасовувати Постанову, та про необхідність збереження запису.

Враховуючи викладене, вважає, що немає підстав для скасування постанови, а вимоги позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

17.01.2025 року позивач ОСОБА_1 подав суду письмові пояснення, де зазначає, що відповідачем порушено приписи ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», де чітко визначено, що прилад ТruСаm при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Наявних у справі документів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття рішення у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2024 року службовою особою - поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Вовк М.Р. було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №2701737, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00грн.

В цій постанові, зокрема, зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «KIA SPORTAGE» д.н.з. НОМЕР_1 , «Центр профілактичної і клінічної токсикології Приватне НДМ п-во «Центр профклін токсикології» НДМ ПП 28.07.2024 року о 13.46год. в с.Розвадів, дорога М06 Київ-Чоп 585км, рухався зі швидкістю 82 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год, швидкість вимірювалась приладом «TruCam» TC 000584, чим порушив п. 12.4. ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються даними, які зазначені в адміністративному позові та копією вищевказаної постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №2701737 від 28.07.2024 року.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. п. 1.1.-1.5. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

У відзиві на позов відповідач в якості аргументів свого заперечення наводить ряд норм законодавства щодо законності використання приладу вимірювання швидкості автотранспорту «TruCam» TC 000584, підтвердження проведення його повірки.

Матеріалами справи підтверджується, що лазерний вимірювач швидкості «TruCam» LTI 20/20 №ТС000584 отримав свідоцтво №22-01/26536 від 17.11.2023 про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювання техніки, який засвідчує, що лазерний вимірювач швидкості ТЗ «TruCam» LTI 20/20 №ТС000584 відповідає вимогам технічної документації.

Відповідно до сертифікату відповідності від 09.01.2019 №UA.TR.001 22 3-19, лазерний вимірювач швидкості ТЗ «TruCam» LTI 20/20, є придатним до застосування.

З огляду на наведене, суд вважає, що подані до матеріалів справи копії відеозапису, здійснені лазерним вимірювачем швидкості ТЗ «TruCam» LTI 20/20 №ТС000584, в розумінні положень ст.251 КУпАП, можуть мати доказову силу в питанні встановлення факту перевищення ТЗ допустимої швидкості руху, проте таке можливо лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу.

При розгляді справи в суді позивач заперечив процедуру та правомірність використання працівниками патрульної поліції даного приладу і того факту, що позивач рухався зі швидкістю 82 км/год в с. Розвадів Львівської області.

Як вбачається з доводів позивача, під час вимірювання швидкості його транспортного засобу марки «KIA SPORTAGE» д.н.з. НОМЕР_1 лазерний вимірювач швидкості ТЗ «TruCam» LTI 20/20 №ТС000584 не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції, що таким чином не дає змоги використовувати працівником поліції вимірювач швидкості ТЗ у такому режимі.

Натомість відповідач вказує, що такі твердження позивача про розміщення приладу TruCam спростовуються приписам статті 40 Закону України «Про національну поліцію».

Проте, на переконання суду, доводи відповідача щодо використання лазерного вимірювача швидкості ТЗ TruCam і вимірювання швидкості руху, в спосіб «тримаючи прилад в ручному режимі», є помилковими.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» регламентовано застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.

За змістом ч.1 ст.40 цього Закону в редакції на час фіксації події, що є предметом оцінки суду, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктом 1 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже слід дійти висновку, що даною нормою закону встановлений порядок застосування, зокрема, технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель, закріплені на однострої, службових транспортних засобах. Інших способів використання технічних засобів, а ніж ті, які визначені в ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», законодавцем не визначено.

Так, значення слів «монтований/розміщений» в контексті наведеної статті закону слід розуміти так, що технічний засіб має бути або ж вмонтований, або ж розміщений стаціонарно (статично), що виключало б можливість його руху (механічного (регулярного чи випадкового) коливання предмета навколо точки рівноваги) під час вимірювання швидкості. При цьому, використання технічного засобу в ручному режимі (тримання в руках) законодавством не передбачено.

Таким чином, суд констатує, що лазерний вимірювач швидкості ТЗ «TruCam» LTI 20/20 №ТС000584, який у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, що не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст.40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, не може вважатися технічним засобом, що здійснює вимірювання швидкості, результати якого можуть розглядатися судом як доказ у справі.

Використання уповноваженою особою лазерного вимірювача швидкості ТЗ «TruCam» в спосіб тримання в руках, не може бути визнати таким, що відповідає нормам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, постанова суперечить приписам Конституції України і КУпАП, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.

Щодо вимоги про закриття провадження у справі суд зазначає, що системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 221 Глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, до яких не віднесено ч.1 ст.122 КпАП.

Розгляд таких справ ст.222 КУпАП відносить до компетенції органів Національної поліції.

Отже, вимога позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2,9,72,76,77,79,229,242,243,245,246,286 КАС України, ст.ст.287,288, 289,293 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2701737 від 28.07.2024 року, винесену поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у виді 340грн. штрафу.

У задоволенні вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2025 року.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська