Справа № 761/43058/24
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/402/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Путрі Д.В.

позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача 1 - Садовського О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митько Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митько Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування 7 Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митько Володимиром Володимировичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № від 15.10.2024 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 жовтня 2024 року головним інспектором - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митько Володимиром Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № від 15.10.2024 р. за те, що транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY державний номер НОМЕР_1 , залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування.

Зазначена постанова, на думку позивача, є протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права і підлягає скасуванню, оскільки:

-Позивач є учасником бойових дій, а тому має право на пільги при користуванні місцями для платного паркування;

-в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, у постанові серія 2КІ № від 15.10.2024 не зазначено ідентифікаційні ознаки технічного засобу, яким здійснено фото/відео фіксація (вказано: "Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: АРМ Інспектора"), без зазначення марки, моделі, серійного номера, дати повірки та сертифікату),

-у постанові серія 2КІ № від 15.10.2024 не конкретизовано місце розташування транспортного засобу, (зазначено "на (в) вул. Михайла Омеляновича-Павленка в м. Києві")

Вказане стало підставою для звернення до суду.

У відзиві на позов представник відповідача 1 заперечує щодо задоволення позову, вважає, що позивача правомірно було притягнуто до адмінвідповідальності за порушення ч. 1 ст. 152-1 КУпАП за залишення транспортного засобу на майданчику для платного паркування без оплати паркування. Позивачем не заперечується та не оспорюється розміщення транспортного засобу на вказаному майданчику. Звертає увагу, що саме на зарезервованих спеціальних місцях для паркування користуються пільгами особи, визначені в ч. 3 п. 17.11.1 Правил благоустрою міста Києва, а саме учасники бойових дій, тому паркування учасники бойових дій мають право здійснювати безоплатно у відведених спеціальних місцях для паркування. При цьому, наявність у позивача посвідчення учасника бойових дій не звільняє його від обов`язку дотримання правил дорожнього руху і не надає безумовних пільг, в тому числі при паркуванні на не спеціально зарезервованому місці. Крім цього, положення ч. 3 ст. 283 КУпАП встановлюють обов`язкову вимогу до постанови по справі про адміністративне правопорушення - зазначення відомостей про технічний засіб яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Жодним нормативно-правовим актом не надано переліку необхідних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Постанова від 15.10.2024 серії 2КІ № повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства, винесена на підставі належних і допустимих доказів та не порушує права позивача, а тому підстави для визнання її протиправною та скасування - відсутні. Також вважає, що інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митько Володимир Володимирович не може виступати самостійним відповідачем у даній справі, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову.

Відповідач 2 в судове засіданні не з`явився, хоча був повідомлений про дату і час розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 03.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Вислухавши пояснення присутніх учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом враховано, що постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 року).

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Позивач є власником автомобіля VOLKSWAGEN CADDY державний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

15 жовтня 2024 року головним інспектором - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митько Володимиром Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № від 15.10.2024 р. відносно ОСОБА_1 за те, що транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY державний номер НОМЕР_1 , 15.10.2024 р. о 13:45 год. на вул. Михайла Омеляновича-Павленка в м. Києві залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування., чим порушено вимоги знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР України, за що передбачено відповідальність за ст. 152-1 ч.1 КУаАП.

В постанові зазначено, що технічним засобом, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектор. Адреса веб-сайту в мережі Інтернет з матеріалами kyiv.digital/penalty/chek, ідентифікатор для доступу до інформації на веб-сайті - номер постанови.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Інформаційно-вказівним знаком 5.43 Правил дорожнього руху («Зона стоянки») позначається початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

Згідно приписів Правил дорожнього руху табличка до дорожнього знаку 7.14 «Платні послуги», застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування.

Частиною першою статті 152-1 КУпАП визначено, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі не оплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів.

Відповідно до частини першої статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Відповідно до примітки до статті 152-1 КУпАП, положення частини першої цієї статті не застосовується до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) до ветеранів війни належать: учасники бойових дій.

Згідно частини четвертої статті 2 Закону № 3551-XII місцеві ради за рахунок власних коштів і благодійних надходжень мають право встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни.

Пунктом 17.11.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 (далі - Правила) передбачено, що правом безкоштовного паркування користуються, зокрема, особи, що мають статус учасника бойових дій і прирівняних до них, а також члени сімей загиблих (померлих) осіб (виключивши звідти: "що мали статус учасника бойових дій"), які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Варто зазначити, що таке право безкоштовного паркування для учасників бойових дій не обмежується спеціальними місцями для паркування чи окремими майданчиками, а з огляду на відсутність у Правилах будь-яких уточнень, стосується всіх місць для паркування транспортних засобів на території міста Києва.

Посилання сторони відповідача на те, що саме на зарезервованих спеціальних місцях для паркування користуються пільгами особи, визначені в ч. 3 п. 17.11.1 Правил благоустрою міста Києва, а саме учасники бойових дій, тому паркування учасники бойових дій мають право здійснювати безоплатно у відведених спеціальних місцях для паркування, суд не приймає до уваги, оскільки згідно пункту 17.11.3 Правил на зарезервованих спеціальних місцях паркування пільгами користуються виключно особи, визначені в частині третій пункту 17.11.1 цих Правил - особи з інвалідністю внаслідок війни та прирівняні до них особи з інвалідністю з дитинства, та особи з інвалідністю внаслідок загального захворювання.

Відтак, вказаний пункт стосується осіб з інвалідністю та не стосується осіб , що мають статус учасника бойових дій.

Київська міська рада встановивши пільги щодо безоплатного паркування для певної категорії осіб не вправі в особі Департаменту територіального контролю притягати таких осіб до відповідальності за правопорушення, пов`язані із реалізацією встановлених пільг.

Неналежне встановлення порядку користування пільгою не може позбавляти особу права на використання такої. Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Лелас проти Хорватії", держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Крім того, у справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

За таких обставин, позивач є особою, яка звільняється від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів на території міста Києва у відповідності до пункту 17.11.1 Правил, а тому притягнення його до відповідальності за спірне правопорушення за частиною першою статті 152-1 КУпАП є неправомірним.

Відсутність у інспектора з паркування можливості ідентифікувати транспортний засіб як такий, що звільняється від сплати за паркування на муніципальних майданчиках, не є обставиною, що підтверджує вчинення позивачем правопорушення. При цьому, твердження представника Департаменту про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови був відсутній будь-який документ на підтвердження наявності у позивача права на пільгу, суд відхиляє, оскільки законодавство України не передбачають розміщення під лобовим склом автомобіля копій документів, які надають право позивачу скористатись безкоштовним паркуванням.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У той же час, відповідачами у ході розгляду даної справи не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152-1 КУпАП, за викладених у оскаржуваній постанові про притягання до відповідальності обставин.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовна вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною суперечить положенням ст. 286 КАС України, а тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову та скасування постанови, яка винесена головним спеціалістом-інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування 7 Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митько Володимиром Володимировичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № від 15.10.2024 р. відносно ОСОБА_1 за ст. 152-1 ч.1 КУпАП і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 286 КАС України, ст.ст. 9, 14-2, 152-1, КУПАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного спеціаліста-інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митько Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування 7 Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митька Володимира Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2КІ № від 15.10.2024 р. відносно ОСОБА_1 за ст. 152-1 ч.1 КУпАП

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 152-1 ч.1 КУпАП , - закрити.

В іншій частині позовну заяву,- залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Департамент територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),, , м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корп.. 2

Відповідач 2: головний спеціаліст-інспектор з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Митько Володимир Володимирович, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корп.. 2

Суддя: А.А.Осаулов