Справа № 380/24981/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 рокусправа № 380/24981/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Військова частина НОМЕР_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути вартість завданої державі шкоди у розмірі 153891 (сто п`ятдесят три тисячі вісімсот дев`яносто одна) грн. 12 коп.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач самовільно залишив військову службу, що стало наслідком переплати ним грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди за червень 2023 року у сумі 153891 грн. 12 коп. Вказує, що зазначені кошти мають бути відшкодовані, а місце перебування відповідача на сьогодні не відоме та не можливо його повідомити про наказ та у добровільному порядку стягнути кошти.

Відповідач належним чином повідомлений (витяг з трекінгу Укрпошти; відправлення вручено за довіреністю 09.01.2025 року), проте у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 17.12.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №82 від 20.03.2023 року відповідач прийняв і приступив до виконання обов`язків.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №179 від 23.06.2023 року відповідача увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 23.06.2023 року у зв`язку з перебуванням на тривалому лікуванні.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №3034 від 14.07.2023 року призначено проведення службового розслідування відносно відповідача у зв`язку із неповерненням після лікування до розташування підрозділу та відсутністю на військовій службі з 28.06.2023 року.

Факт самовільного неповернення відповідача до розташування підрозділу підтверджується також актом проведення службового розслідування відносно відповідача та відповідним рапортом від 14.07.2023 року, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №3215 від 25.07.2023 року службове розслідування вважається завершеним; за самовільне залишення місця служби відповідача після повернення до розташування військової частини НОМЕР_1 вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності; начальника відділення персоналу штабу військової частини зобов`язано облікувати відповідача як тимчасово відсутнього на військовій службі з 27 червня 2023 року, підготувати проект наказу командира військової частини НОМЕР_1 щодо неправомірної виплати грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди відповідачу за червень 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №306 від 26.10.2023 року відповідач вважається таким, що 26.10.2023 року прибув після самовільного залишення розташування підрозділу та відсутності на військовій службі в район виконання бойових завдань; поновлено нарахування та виплату грошового забезпечення з 26.10.2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №342 від 30.11.2023 року відповідач вважається таким, що 30.11.2023 року самовільно залишив розташування підрозділу в районі виконання бойових завдань та відсутній на військовій службі з 30.11.2023 року; йому припинено нарахування та виплату грошового забезпечення з 30.11.2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №139 від 16.05.2024 року відповідачу призупинено строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення, виключено зі всіх видів забезпечення з 28.04.2024 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №7940 від 08.10.2024 року призначено проведення службового розслідування відносно відповідача у зв`язку із неправомірною виплатою додаткового грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди.

Відповідно до акту службового розслідування від 17.11.2024 року молодший лейтенант ОСОБА_2 безвідповідально віднісся до покладених на нього обов`язків у частині обліку особового складу увіреного йому підрозділу, що призвело до неправомірної виплати грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди відповідачу за червень 2023 року. Незважаючи на встановлений неналежний облік відповідача, останній не мав законних підстав для отримання грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди у розмірі 153891,12 грн. за червень 2023 року, оскільки він самовільно залишив розташування підрозділу та був відсутній на військовій службі з 27.06.2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №6728 від 18.11.2024 року службове розслідування вважається завершеним; помічника командира частини з правової роботи начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 зобов`язано вирішити питання щодо подання позову відносно відповідача для стягнення суми завданих державі збитків в особі військової частини НОМЕР_1 у розмірі 153891,12 грн.

Змістом спірних правовідносин є завдання державі збитків в частині переплати грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 № 548-XIV (з наступними змінами та доповненнями; далі - Статут).

За правилами ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом (ст. 26 Статуту).

Законом України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 № 160-IX (з наступними змінами та доповненнями; далі - Закон №160-IX) передбачені підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

За правилами п.5 ч.1 ст.1 Закону № 160-IX пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків.

Згідно із ч.1 ст.3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди (ч.2 ст.3 Закону №160-IX).

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.3 Закону №160-IX).

Відповідно до ст.7 Закону №160-IX розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №160-IX посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

Відповідно до ч.2 цієї ж норми у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності (ч.6 ст.8 Закону №160-IX).

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню (ч.7 ст.8 Закону №160-IX).

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (ч.2 ст.10 Закону №160-IX).

Відповідно до ст.12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Як уже було встановлено раніше, відповідачу було неправомірно виплачено грошове забезпечення, премії та додаткової винагороди за червень 2023 року у розмірі 153891 (сто п`ятдесят три тисячі вісімсот дев`яносто одна) грн. 12 коп.

Станом на час звернення до суду із цим позовом залишок матеріальної шкоди, завданої позивачем державі, складає становить 153891 (сто п`ятдесят три тисячі вісімсот дев`яносто одна) грн. 12 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком нарахованого та виплачено відповідачу грошового забезпечення за період з 27.06.2023 року по 30.06.2023 року за №36919 від 06.11.2024 року.

Доказів погашення відповідачем матеріальної шкоди в зазначеному розмірі матеріали справи не містять, як не містять доказів оскарження відповідачем у судовому порядку наказів про притягнення його до відповідальності та визначення розміру завданої шкоди.

Жодних пояснень чи додаткових доказів від відповідача на адресу суду не надходило, хоча він був належним чином повідомлений про даний адміністративний спір.

Відтак, на переконання суду, позивач у даному випадку правомірно звернувся до суду із даним позовом щодо стягнення з відповідача завданої державі шкоди у розмірі 153891 (сто п`ятдесят три тисячі вісімсот дев`яносто одна) грн. 12 коп.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.2 ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню, оскільки в даній справі не залучалися свідки та не проводились експертизи.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) вартість завданої державі шкоди у розмірі 153891 (сто п`ятдесят три тисячі вісімсот дев`яносто одна) грн. 12 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. екомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович