Справа № 280/6203/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/6203/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року (суддя 1-ї інстанції Богатинський Б.В.) в адміністративній справі №280/6203/24 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.07.2024 позивач звернувся до суду з позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 24.02.2022 до 08.07.2022.

зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 24.02.2022 по 08.07.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

визнати протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди додаткової винагороди, передбаченої ч. 3 розділу І Порядку та Умов виплати особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та курсантам закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління Міністерства юстиції України, додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25 листопада 2022 року № 5251/5, за період з 24.02.2022 до 22.04.2022.

зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, яка передбачена Порядком та Умовами виплати особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та курсантам закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління Міністерства юстиції України, додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25 листопада 2022 року № 5251/5, а саме, за здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів за період з 24.02.2022 до 22.04.2022.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач за лютий, квітень, травень, червень 2022 року здійснював нарахування додаткової винагороди розмірі 30000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова № 168) за години, а не робочі дні, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Позивач, посилаючись на п. 3. розд. 1 Порядку і умов виплати особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та курсантам закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які належать до сфери управління Міністерства юстиції України, додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25 листопада 2022 року № 5251/5 (далі - Порядок № 5251/5), вважає, що йому не виплачена додаткова винагорода на період дії воєнного стану яка виплачується особовому складу ДКВС, який: забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, у розмірі 70 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких заходах.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що позивач мав повні відпрацьовані місяці, а саме березень 2022 року, а отже нарахування суми винагороди за постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 здійснено неправильно. Крім того, відповідач здійснював нарахування спірної суми винагороди за години, а не робочі дні, що також не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Що стосується виплати сум додаткової винагороди, скаржник зазначає, що накази про виплату винагороди по особовому складу ДКВС, який бере участь у бойових діях або заходах, стосовно якого була відсутня інформація для встановлення винагороди, можуть бути видані після отримання необхідних підтвердних даних. Таким чином, відповідні Порядок та Умови передбачають умови для нарахувань такої додаткової винагороди це перебування на службі в ДКВС та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки. Нормативно-правовий акт, що регулює спірні виплати, не містить в собі інформацію про те, що такі виплати можуть бути здійснені тільки в тому випадку, коли працівник ДКВС вчиняв дії у захисті з національної безпеки лише після набрання його чинності, а навпаки, містить умови щодо виплати коштів після отримання необхідних підтверджувальних даних. Так само й відсутність законодавчого механізму нарахування коштів станом на лютий-квітень 2022 р., не може позбавляти позивача на отримання належних йому виплат.

Відповідач не скористався правом подання відзиву.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі з 27.03.2018 по 08.05.2024.

Звільнений зі служби відповідно до п.7 ч.1 ст.11 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням). При звільненні зі служби мав спеціальне звання - капітан внутрішньої служби, займав посаду заступника командира підрозділу воєнізованого формування ЦИКЛОН Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань міністерства юстиції.

Відповідно до довідки від 24.07.2024 №3/1989 нараховано додаткової винагороди згідно постанови №168 за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 за 56,6 годин фактичного несення служби 2527,19 гривень, за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 за 339,2 години фактичного несення служби 13679,94 гривень, за період з 01.04.2022 по 22.04.2022 за 239,3 годин фактичного несення служби 9971,63 гривень.

Відповідно до наказу Міжрегіонального управління від 20.06.2022 № 40-аг, за результатами службового розслідування, вважається поважною причиною відсутність на службі позивача у період з 23.04.2022 по 18.05.2022.

За період з 19.05.2022 по 31.05.2022 позивачу нарахована додаткова винагорода за 95,9 годин фактичного несення служби 3867,65 гривень.

Позивач через представника 13.05.2024 та 30.05.2024 звернувся з запитами до відповідача, щодо виплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови №168.

На звернення позивача, відповідач листом №5632/3.3.-2024 від 17.05.2024 та №6275/3.3.-2024 від 03.06.2024, повідомив, що виплата додаткової винагороди згідно постанови №168 за період з 24.02.2022 по 22.04.2022 нарахована та виплачена відповідно до листа Міністерства юстиції України від 20.05.2022 №38144/16.3.2/32-22 у розмірі, який визначається пропорційно за фактично відпрацьований час несення служби (вказується згідно табелю обліку робочого часу), розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу). За період з 24.02.2022 по 22.04.2022 позивач ніс службу 635,1 годин. Також згідно з наказом Міжрегіонального управління від 15.08.2022 №202/0022 ОСОБА_1 додаткова винагорода за період з 19.05.2022 по 31.05.2022 виплачена в сумі 3867,65 грн. Відповідно до табелю обліку робочого часу та графіку несення служби ОСОБА_1 за період з 19.05.2022 по 31.05.2022 ніс службу 95,9 годин. Документальне підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи в м. Маріуполі в період з 24.02.2024 по 22.04.2024, в Міжрегіональному управлінні відсутнє.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно, за період з 24.02.2022 до 08.07.2022 передбаченої постановою № 168, та у розмірі 70000 грн за період з 24.02.2022 до 22.04.2022 у відповідності до Порядку і умов № 5251/5, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Щодо не нарахування та невиплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 30000грн щомісяця, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 24.02.2022 по 08.07.2022.

Так правовий та соціальний захист персоналу державної кримінально-виконавчої служби України регулюється Законом України «Про Державну кримінально виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713- IV.

Відповідно до частини другої статті 23 названого Закону, умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

Частиною п`ятою статті 23 передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2 і 3 Постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

При виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), пунктом 1 якої встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно - стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2023 внесені зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», доповнивши абзац перший після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»: в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінити словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

З наведених норм законодавства можна дійти висновку, що особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, до яких відноситься позивач, мають право на додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 у зразковій справі № 260/3564/22, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023, зазначив що зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди:

- за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 за 56,6 годин фактичного несення служби 2527,19 гривень,

- за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 за 339,2 години фактичного несення служби 13679,94 гривень,

- за період з 01.04.2022 по 22.04.2022 за 239,3 годин фактичного несення служби 9971,63 гривень,

- за період з 19.05.2022 по 31.05.2022 за 95,9 годин фактичного несення служби 3867,65 гривень.

У період з 23.04.2022 по 18.05.2022 відповідно до наказу Міжрегіонального управління від 20.06.2022 № 40-аг, за результатами службового розслідування, вважається поважною причиною відсутність на службі позивача та у відповідності до вказаного позивачу не нараховувалась додаткова винагорода.

Отже, як свідчать встановлені обставини справи, позивачу здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 22.04.2022 у загальному розмірі 26178,76 грн відповідно до наказу Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 14.07.2022 №172/ОС-22, та за період з 19.05.2022 по 31.05.2022 у розмірі 3867,65 грн відповідно до наказу Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 15.08.2022 №202/ОС-22.

Оскільки позивачем вказані накази не були оскаржені, а також не доведено належними та допустимими доказами в межах розгляду даної справи, що ним було відпрацьовано повний спірний період, що б давало право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000грн, є вірними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для виплати йому саме суми 30000грн на місяць.

Доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції того, що він мав повний відпрацьований місяць за спірний період, а саме березень 2022 року, є помилковими, оскільки нарахування грошового забезпечення здійснено пропорційно фактично відпрацьованому часу. (а.с. 144-150)

Щодо ненарахування та невиплату додаткової винагороди в розмірі 70000грн за період з 24.02.2022 до 22.04.2022 у відповідності до Порядку і умов № 5251/5.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, внесені зміни до пункту 1 Постанови №168, а саме пунктом 3 доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання вказаного п. 2-1 Постанови №168, з метою визначення порядку і умов виплати додаткової винагороди особам начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України на період дії воєнного стану, був затверджений Порядок і умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2022 № 5251/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2022 за № 1470/38806, який набрав чинності 09.12.2022 (з дня його офіційного опублікування).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1146 від 08.10.2022 року (яка набрала чинності 18.10.2022 та застосовується з 01.09.2022) внесені такі зміни до пункту 1 Постанови №168: в абзаці першому були виключені слова: "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) "та "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)"; цей абзац було доповнено реченням такого змісту: "Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах".

Згідно пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.10.2022 року №1146, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.09.2022.

Отже, вищезазначений Порядок №5251/5, на який посилається скаржник, не був прийнятий та не набрав чинності у спірний період, а отже посилання позивача (скаржника) на його положення є безпідставними.

Крім того, як заначений Порядок №5251/5 так і Постанова №168 містить ряд умов для здійснення нарахування та виплати спірної додаткової винагороди, зокрема наявність документів (наказів тощо) про залучення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Проте позивачем не надано доказів та не наведено доводів на підтвердження зазначеної обставини (умови).

Як свідчать матеріали справи, та не заперечується позивачем, у спірний період ним у м. Маріуполь виконувались посадові обов`язки, а також здійснювався вихід з окупованої території. Враховуючи зазначене та наведені норми законодавства, зазначені обставини позивачем не є тотожним до залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.

Відтак, доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, а отже відсутні підстави для скасування оскарженого судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2024 року в адміністративній справі №280/6203/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак