Справа № 280/6748/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2025 року м. Дніпросправа № 280/6748/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року (головуючий суддя Чернова Ж.М.)

в адміністративній справі №280/6748/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 22.07.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

скасувати рішення від 03.07.2024 № 58 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за її призначенням, а саме з 25.06.2024, зарахувавши до стажу його роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 періоди

з 01.09.1992 по 31.07.1997,

з 11.09.1997 по 31.05.1998 та

з 14.09.1998 по 17.07.2006.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 25.06.2024 позивач за допомогою вебпорталу Пенсійного фонду України звернувся за призначенням йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. а) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв`язку з набуттям необхідного пенсійного віку, пільгового та загального стажу, надавши необхідні підтверджуючі документи, зокрема трудову книжку, пільгові довідки та перелік атестації робочих місць. Рішенням від 03.07.2024 №58 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянувши заяву позивача за екстериторіальним принципом відмовило в призначенні пенсії позивача оскільки, як вважає, позивач не має пільгового стажу. При цьому відповідачем не зараховано позивачу значну частину пільгового стажу. Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.07.2024 №58 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 період роботи з 11.09.1997 по 31.05.1998, період роботи 14.09.1998 по 31.12.1998, період навчання відповідно до диплому Донецького державного технічного університету серії ЛГ ВЕ№008685 від 24.06.1997.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що записи у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 10.06.1991 про період роботи з 11.09.1997 по 31.05.1998 є належним доказом роботи позивача на вказаних посадах і у наведений період часу зі шкідливими умовами праці, а отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами, оскільки спірний період роботи підтверджуються трудовою книжкою позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи та має бути зарахований до його пільгового стажу.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 період з 14.09.1998 по 17.07.2006 та доводів відповідача про те, що до пільгового стажу не зараховано пільгову довідку № 35 від 04.06.2013, оскільки відсутні накази про атестацію робочого місця, суд вказав, що відповідачем не враховано що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. Разом із тим, судом установлено, що період з 01.01.1999 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 17.07.2006 зараховано відповідачем до пільгового стажу, що підтверджується розрахунком стажу позивача форми РС-право.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання в Донецькому державному технічному університеті, суд вказав, що період навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. враховуючи, що перерва між днем закінчення позивачем навчання і днем працевлаштування за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників не перевищує трьох місяців, період навчання позивача у Донецькому державному технічному університеті підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до диплому Донецького державного технічного університету серії ЛГ ВЕ№008685 від 24.06.1997.

Дійшов висновку, зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як територіального органу ПФУ, який у порядку екстериторіальної здійснював розгляд заяви позивача, зобов`язати зарахувати позивачу до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 період роботи з 11.09.1997 по 31.05.1998, період роботи 14.09.1998 по 31.12.1998, період навчання відповідно до диплому Донецького державного технічного університету серії ЛГ ВЕ№008685 від 24.06.1997, та повторно розглянути заяву позивача від 25.06.2024 про призначення пільгової пенсії за віком за Списком №1, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Вказує, що 25.06.2024 позивач звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.07.2024 №58 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Після винесення оскаржуваного рішення воно було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області для долучення матеріалів електронної пенсійної справи позивача. Оскаржуваним рішенням встановлено, що вік позивача 50 років 09 місяців 04 дні. Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж становить 37 років 07 місяців 11 днів, пільговий стаж за списком №1 становить - 07 років 06 місяців 17 днів. Звертає увагу суду, що спірний періоди роботи з 11.09.1997 по 31.05.1998 під час звернення з заявою про призначення пенсії не було підтверджено у встановленому законом порядку шляхом надання уточнюючої довідки згідно з вимогами п. 20 Порядку № 637. Таким чином, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано пільгову довідку № 35 від 04.06.2013, оскільки відсутні накази про атестацію робочого місця. При цьому позивач хибно зазначає про неврахування до стажу роботи за Списком № 1 саме періоду з 14.09.1998 по 17.07.2006. В силу приписів абзацу 7 пункту 20 Порядку № 637 пільговий стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка ОК-5) з 01.01.1999 по 17.07.2006. Оскільки позивач станом на дату звернення з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах в порядку, визначеному Законом №1058, не мав підтвердженого необхідними документами у встановленому порядку пільгового стажу 10 років, то Головне управління не мало підстав для призначення цього виду пенсії. Період навчання до вступу на роботу зараховано лише до страхового стажу, оскільки позивач навчався в Донецькому державному технічному університеті, який не є закладом професійно-технічної освіти та лише за час фактичного навчання з 01.09.1992 по 26.07.1997 згідно диплома НОМЕР_2 . У зв`язку з тим, що станом на вказану дату позивач не мав достатнього стажу та не досяг встановленого положеннями статті 13 Закону № 1788 пенсійного віку, підстави для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону № 1788 відсутні. Крім того зазначено, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.06.2024 ОСОБА_1 звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27.12.2005 за №1566/11846, заяви, які подаються особами, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію, за місцем проживання.

Пунктом 4.2 вказаного Порядку визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного Порядку заява про призначення пенсії з доданими документами була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та прийнято рішення від 03.07.2024 №58 про відмову позивачу у призначенні пенсії.

Відповідно до рішення від 03.07.2024 № 58 пенсійний вік, визначений п.1 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 50 років. Вік заявника 50 років 09 місяців 04 дні.

Необхідний страховий стаж, визначений п.1 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить не менше 25 років, з них не менше 10 років на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.

Страховий стаж особи становить 37 років 07 місяців 11 днів, пільговий стаж за Списком №1 складає 07 років 06 місяців 17 днів.

За доданим документами до страхового стажу враховано всі періоди роботи.

До пільгового стажу не враховано пільгову довідку №35 від 04.06.2013, оскільки відсутні накази про атестацію робочого місця.

Пільговий стаж зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка ОК-5).

Прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до п.1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності необхідного пільгового стажу.

Позивач вважає протиправним рішення відповідача від 03.07.2024 № 58 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Відповідно до пункту а) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213- VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до вимог абз.6 ч.3 ст.24 Закону № 1058-ІV, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно із частиною 1 статті 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає:

установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці;

санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці;

комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам;

установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією;

обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці;

визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах;

складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників;

аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1.

Верховний Суд України в постанові від 16.09.2014 №21-307а14 та Верховний Суд в постанові від 05.03.2019 №679/774/16-а виклав правову позицію, згідно із якою якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Крім того, у справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16.09.2014 у справі № 21-307а14, згідно яких, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.06.1991, позивач працював:

11.09.1997 прийнят гірським майстром підземним з повним робочим днем у шахті на ділянку з видобутку вугілля (наказ №410/к від 11.09.1997);

31.05.1998 звільнений за п.3 ст.36 КЗпП України (наказ №405/к від 01.06.1998);

14.09.1998 прийнят проходчиком 4 розряду з повним робочим днем в шахту, тимчасово на 2 місяці (наказ №510/к від 14.09.1998);

09.11.1998 зарахований до штату шахтоуправління постійно (наказ №63/к від 09.11.1998);

19.10.1999 проходчик 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №482/к від 19.10.1999);

10.02.2000 переведений гірським майстром з повним робочим днем у шахті на УПР (наказ №70к від 10.02.2000);

10.07.2004 помічник начальника ділянки з повним підземним робочим днем (наказ №344к від 09.07.2004);

01.07.2005 заступник начальника ділянки з повним підземним робочим днем (наказ №337к від 01.07.2005);

17.07.2006 звільнений за власним бажанням (наказ №392к від 17.07.2006).

Відповідно до довідки № 35 від 04.06.2013, виданої ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних щаписів у ній, позивач працював повний робочий день на ПАТ «Шахтоуправління «Донбас»:

за період з 14.09.1998 по 09.11.1998 виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією, посадою проходчик 4 розряду (тимчасово на 2 місяці), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1010100а постанова КМУ №162 від 11.03.1994;

за період з 09.11.1998 по 19.10.1999 виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією, посадою проходчик 4 розряду (зарахований до штату шахтоуправління постійно), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1010100а постанова КМУ №162 від 11.03.1994;

з 19.10.1999 по 10.02.2000 виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією, посадою проходчик 5 розряду, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1010100а постанова КМУ №162 від 11.03.1994;

за період з 10.02.2000 по 10.07.2004 виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією, посадою гірський майстер, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1010100б постанова КМУ №162 від 11.03.1994;

за період з 10.07.2004 по 01.07.2005 виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем за професією, посадою помічник начальника ділянки, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1б постанова КМУ №36 від 16.01.2003;

за період з 01.07.2005 по 17.07.2006 виконував підземні роботи з повним підземним робочим днем, наказ про звільнення №392-к від 17.07.2006 за професією, посадою заступник начальника ділянки, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1.1б постанова КМУ №36 від 16.01.2003.

Підстава для видачі: контрольного табеля, особиста карточка форми Т-2, штатного розкладу, відомостей про нарахування заробітної плати, наказів із шахтоуправління.

Додаткові відомості: за час роботи безкоштовними відпустками не користувався та в страйках участі не приймав.

За час роботи учнем, навчанні на курсах і роботи на практиці зарабітна платия виплачувалась по тарифній ставці підземного робітника. Шахтоуправління «Донбас» працює з видобутку вугілля.

Наказ з атестації: № 1718 від 30.12.1994, № 1131 від 12.10.1999, № 486-к від 12.09.2001, № 528 від 04.04.2005, № 529 від 04.04.2005, №700 від 16.05.02006, №528 від 20.04.2011.

Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам колегія суддів апеляційної інстанції також враховує правову позицію зазначену Верховним судом у постанові від 17.11.2021 у справі № 242/5635/16-а, в якій зазначено проте, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.06.1991, позивач працював з 11.09.1997 по 31.05.1998 гірським майстром підземним з повним робочим днем у шахті на ділянці з видобутку вугілля.

Відповідно до Списку №1 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» Постанови Ради Міністрів СРСР №-1173 посада гірського майстра надає право на пільгову пенсію.

Згідно з пунктом 1010100а підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 (який діяв до 16.01.2003 року), та пунктом 1.1а підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 (який діяв до 03.08.2016 року), правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Також слід врахувати, що згідно з вимогами статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тобто, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Крім того, у Постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №711/10426/16-а зазначено, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто, в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Подібну правову позицію викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.08.2018 (справа №175/4336/16-а), від 25.09.2018 (справа №242/65/17), від 11.07.2019 (справа №423/1156/17).

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що записи у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 10.06.1991 про період роботи з 11.09.1997 по 31.05.1998 є належним доказом роботи позивача на вказаних посадах і у наведений період часу зі шкідливими умовами праці, а отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами, оскільки спірний період роботи підтверджуються трудовою книжкою позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи та має бути зарахований до його пільгового стажу.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період з 14.09.1998 по 17.07.2006 та доводів відповідача про те, що до пільгового стажу не зараховано пільгову довідку № 35 від 04.06.2013, оскільки відсутні накази про атестацію робочого місця, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Проте, відповідачем не враховано що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Разом із тим, матеріалами справи підтверджується, що період з 01.01.1999 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 17.07.2006 зараховано відповідачем до пільгового стажу, що підтверджується розрахунком стажу позивача форми РС-право.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання в Донецькому державному технічному університеті, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується:

навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих навчальних закладах.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про вищу освіту» від 1.07.2014 року №1556-VII встановлено основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти.

Статтею 28 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VII визначено типи закладів вищої освіти.

Зокрема, згідно частини 1 вказаної статті в Україні діють заклади вищої освіти таких типів:

1) університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) заклад вищої освіти, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Статтею 62 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VII передбачені права осіб, які навчаються у закладах вищої освіти.

Зокрема, пунктом 19 вказаної статті передбачено зарахування до страхового стажу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періодів навчання на денній формі здобуття освіти у закладах вищої освіти, аспірантурі, інтернатурі, резидентурі, за умови сплати страхових внесків

Водночас, Закон України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" №103/98-ВР від 10.02.1998 року не регулює діяльність такого закладу вищої освіти як університет.

Згідно диплому Донецького державного технічного університету серії ЛГ ВЕ№008685 позивач закінчив Донецький державний технічний університет за спеціальністю підземна розробка родовищ корисних копалин.

Рішенням державної екзаменаційної комісії від 24.06.1997 позивачу присвоєно кваліфікацію спеціаліста гірничий інженер.

Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 10.06.1991: 01.09.1992 позивач зарахований до списків студентів першого курсу (наказ №1660-03 від 13.07.1992) та 31.07.1997 відрахований зі складу студентів у зв`язку із закінченням навчання (наказ №989-03 від 24.06.1997).

У відповідності до записів у трудовій книжці позивача 11.09.1997 позивач прийнятий гірським майстром підземним з повним робочим днем у шахті на ділянку з видобутку вугілля (наказ №410/к від 11.09.1997).

Отже, у відповідності до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-XII, а також пункту 19 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VII навчання у вищих учбових закладах зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію (а не до пільгового стажу).

Відповідач зазначає, що період навчання в університеті зарахований до трудового стажу позивача, отже відсутні підстави для зарахування періоду навчання в університеті до пільгового стажу.

Разом з цим, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію.

Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії (переводить) та підготовляє документи для її виплати.

Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин суд не може підміняти Пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі №348/2160/15-а.

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись частиною 2 статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень дійшов обґрунтованого висновку зобов`язати (саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як територіального органу ПФУ, який у порядку екстериторіальної здійснював розгляд заяви позивача) зарахувати позивачу до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період роботи з 11.09.1997 по 31.05.1998, період роботи 14.09.1998 по 31.12.1998 повторно розглянути заяву позивача від 25.06.2024 про призначення пільгової пенсії за віком за Списком №1, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Водночас, щодо періоду навчання відповідно до диплому Донецького державного технічного університету серії ЛГ ВЕ№008685 від 24.06.1997, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції що цей період може бути зарахований до пільгового стажу за списком №1, оскільки законодавством передбачено зарахування періоду навчання до загального трудового стажу.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції частково не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову щодо зарахування до пільгового стажу періоду навчання відповідно до диплому Донецького державного технічного університету серії ЛГ ВЕ№008685 від 24.06.1997.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2024 року скасувати в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період навчання відповідно до диплому Донецького державного технічного університету серії ЛГ ВЕ№008685 від 24.06.1997 та в цій частині в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 30.01.2025 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова