Справа № 420/17394/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/17394/24 Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В. Дата і місце ухвалення 06.082024р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа - Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогоров Дмитро Олександрович, про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа - Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогоров Дмитро Олександрович, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області що полягає в ненаданні відомостей на запит Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса Лесогорова Дмитра Олександровича за № 1081/02-14 від 18.03.2024, про наявність у виплаті недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням грошової суми недоотриманої пенсії та якщо були нараховані відсотки, із визначенням їх розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати відомості на запит Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса Лесогорова Дмитра Олександровича за № 1081/02-14 від 18.03.2024, про наявність у виплаті недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням грошової суми недоотриманої пенсії та якщо були нараховані відсотки, із визначенням їх розміру.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.08.2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Апелянт зазначив, що відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» й Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, належну пенсіонерові суму пенсії, яку він не одержав через свою смерть, виплачують членам його родини. Під час розрахунків суми враховують місяць, коли пішов із життя пенсіонер. Відповідно до ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, які належали пенсіонерові й залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Для того, щоб одержати виплату недоотриманої пенсії необхідно протягом шести місяців від дня смерті або оголошення пенсіонера померлим звернутися в територіальне управління Фонду де померлий перебував на обліку з приводу виплати суми пенсії. У разі, якщо у шестимісячний термін звернення на оплату недоотриманої пенсії не відбулося, сума ввійде до складу спадщини. Для виплати недоотриманої за життя пенсії необхідно надати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям нотаріусом через півроку від дати смерті людини.

Апелянт зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебував на обліку на не підконтрольній Україні території в Управлінні Пенсійного фонду України Старобешівського району Донецької області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис від 25.06.2020 року№ 6280. Електронну пенсійну справу ОСОБА_2 . Головним управлінням взято на облік в січні 2022 року для виплати допомоги на поховання. За даними електронної пенсійної справи пенсія ОСОБА_3 виплачена по 30.09.2014 року. Недоотримана пенсія за період з 01.10.2014 по 31.12.2019 склала 133387,57 грн.

Апелянт посилався на положення ч. 1 ст. 46 Закону № 1058, згідно з якими нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З огляду на те, що запит Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 07.04.2023 року № 1446/02-14 стосовно наявності недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 надійшов 10.04.2023 року, тому Головне управління листом від 14.04.2023 № 1500-0501-8/45306 повідомило нотаріуса, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера на момент надання інформації за період з 09.04.2020 по 10.04.2023 відсутня.

Як зазначив апелянт, на запит Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 18.03.2024 № 1081/02-14 стосовно наявності недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 листом від 04.04.2024 № 1500-0501-8/51291 також було повідомлено про відсутність недоотриманої пенсії померлого пенсіонера ОСОБА_2 .

Апелянт вважає, що Одеським окружним адміністративним судом при винесенні рішення від 06.08.2024 року по справі №420/17394/24 було проігноровано доводи Головного управління щодо неможливості надання довідки про розмір пенсії, яка була нарахована ОСОБА_2 , але не була одержана ним, оскільки на момент надання інформації за період з 09.04.2020 по 10.04.2023 недоотримана пенсія відсутня.

Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом на підставі поданих свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , паспортів громадян України, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_4 є сестрою померлого ОСОБА_2 .

З листа Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогорова Дмитра Олександровича від 10.05.2024 року №2018/02-14 (а.с.25), витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.26) встановлено, що за заявою ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом, 15.04.2021 року заведена спадкова справа №381/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

13.12.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із листом (а.с.29), в якому просила надати довідку з розрахунком розміру недоотриманої при житті пенсіонером ОСОБА_2 пенсії за період з 01.10.2014 року по 20.12.2019 року.

У відповідь на вказане звернення 17.01.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало позивачці розрахунок неотриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 01.10.2014 року по 20.12.2019 року, згідно з яким сума недоотриманої пенсії складає 133387,57 грн.

18.03.2024 року Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогоров Дмитро Олександрович звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із запитом №1081/02-14 (а.с.27), в якому, з посиланням на ст.46 Закону України «Про нотаріат», просив повідомити про наявність у виплаті недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та вказати грошову суму недоотриманої пенсії та якщо були нараховані відсотки, визначити їх розмір. У заяві нотаріус повідомив, що вказане необхідно для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

У відповідь на запит від 18.03.2024 року №1081/02-14 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало відповідь від 04.04.2024 року №1500-0501-8/51291 (а.с.28) у якій зазначило, що ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також Головне управління ПФУ зазначило, що враховуючи вимоги ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та оскільки запит від 18.03.2024 року №1081/02-14 надійшов 26.03.2024 року, недоотримана пенсія померлого пенсіонера на момент надання інформації відсутня.

07.04.2024 року Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогоров Дмитро Олександрович повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із запитом №1446/02-14 (а.с.33) про надання інформації щодо наявності у виплаті недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та просив вказати грошову суму недоотриманої пенсії та якщо були нараховані відсотки, визначити їх розмір. У заяві нотаріус вказав, що вказане необхідно для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Листом від 14.04.2024 року №1500-0501-8/45306 (а.с.34) відповідач повідомив державного нотаріуса від відсутність недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що Державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогоров Дмитро Олександрович також ще 21.10.2021 року звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із запитом про надання інформації про наявність недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 35), однак листом від 10.11.2021 року № 1500-0401-8/140836 Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило державного нотаріуса про те, що ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 не значиться в базі даних Пенсійного фонду України в Одеській області та пенсію не отримував.

В матеріалах справи також наявна відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на адресу Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогорова Дмитра Олександровича від 30.06.2021 року №0500-1804-/26264 (а.с.37), в якій відповідач також повідомляв державного нотаріуса про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як одержувач пенсійних виплат на обліку в управлінні не перебуває.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо ненадання відомостей на запит Державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогорова Дмитра Олександровича від 18.03.2024 року за № 1081/02-14, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне:

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Колегія суддів звертає увагу на те, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058-ІV, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Верховним Судом у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 зроблено висновок про те, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених вище норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень незалежно від наявності або відсутності вини будь-якої із сторін спірних правовідносин щодо неотримання пенсійних виплат пенсіонером.

В свою чергу норми частини першої статті 46 Закону № 1058-ІV, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Доказами, які подані до суду, підтверджується наявність недоотриманих померлим ОСОБА_2 сум пенсій, які нараховані та обліковані в органі Пенсійного фонду України, як заборгованість по виплаті пенсії за період з 01.10.2014 року по 20.12.2019 року в сумі 133387,57 грн.

За наведеного вище правового регулювання відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у наданні, на неодноразові звернення державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Лєсогорова Дмитра Олександровича, інформації стосовно наявності у виплаті недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 є протиправною та свідчить про незаконне перешкоджання в реалізації прав позивачки, як спадкоємиці, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При обранні належного способу захисту, колегія суддів зважає на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Розкриваючи критерій ефективності способу захисту порушеного права платника, Верховний Суд України неодноразово вказував на те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, встановивши порушення прав позивача, суд має обрати такий захисту, який з урахуванням конкретних обставин справи буде ефективним з точки зору частини першої статті 2 КАС та статті 13 Конвенції та виключатиме можливі подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах.

Беручи до уваги фактичні обставини даної справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним та ефективним захистом порушених прав позивача у даному випадку є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати Державному нотаріусу Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі ОСОБА_5 довідку про розмір пенсії, яка була нарахована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , але не була одержана ним, за весь період по день смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , без застосування трирічного строку виплати пенсії до моменту смерті.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді А.Г. Федусик О.А. Шевчук