Справа № 560/9808/24
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9808/24

Головуючий у 1-й інстанції: Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

12 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.05.2024 № 75 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути повторно заяву позивача про призначення пенсії від 12.05.2024, зарахувавши до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV наступні періоди роботи позивача прохідником з повним робочим днем під землею: з 17.09.2010 по 30.09.2010, з 30.04.2013 по 30.04.2013, з 31.07.2014 по 31.07.2014, з 29.11.2014 по 30.11.2014, з 29.12.2014 по 31.12.2014, з 29.03.2015 по 31.03.2015, з 30.04.2015 по 30.04.2015, з 31.03.2016 по 31.03.2016, з 22.10.2016 по 31.10.2016, з 29.11.2016 по 30.11.2016, з 26.02.2017 по 28.02.2017, з 31.03.2017 по 31.03.2017, з 25.02.2018 по 28.02.2018, з 30.04.2018 по 30.04.2018, з 29.08.2018 по 31.08.2018, з 29.10.2018 по 31.10.2018, з 26.04.2019 по 30.04.2019, з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 29.06.2019 по 30.06.2019, з 23.10.2019 по 31.10.2019, з 25.02.2020 по 29.02.2020, з 30.03.2020 по 31.03.2020, з 30.01.2021 по 31.01.2021, з 26.02.2021 по 28.02.2021, з 01.04.2022 по 16.06.2022.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Вважає, що записи трудової книжки містять всю необхідну інформацію про періоди роботи. Записи внесено належним чином.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.01.1993.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що 12 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся через веб портал ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.05.2024 року №75 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. У рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.2022 по 30.04.2022, оскільки відсутня сплата внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу. Страховий стаж особи становить 20 років 8 місяців 27 днів. До пільгового стажу зараховані всі періоди. Пільговий стаж особи відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить: за відповідними професіями (20 років) - 17 років 1 місяць 14 днів, за професіями згідно постанови №202 (25 років) - 24 роки 7 місяців 10 днів, за професіями згідно Списку №1 - 20 років 3 місяці 25 днів. Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату - 14.11.2024 (відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Позивач, вважаючи порушеним його право на пенсійне забезпечення, звернувся з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що до пільгового стажу позивача зараховані всі періоди. Не зараховано період роботи з 01.04.2022 по 30.04.2022, однак суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірний запис у трудовій книжці є недійсний та недостовірний. Таким чином, період роботи з 01.04.2022 по 30.04.2022 року має бути зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 ..

Також суд зазначив, що навіть з урахуванням спірного періоду роботи з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року, пільговий стаж позивача, який необхідний для призначення пенсії відсутній, оскільки позивач не має спеціального стажу підземних робіт: 25 років (Список № 1) або 20 років за переліком відповідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень).

Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 20 травня 2024 року №75, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Як наслідок, не підлягає задоволенню похідна позовна вимога щодо повторного розгляду заяви про призначення пенсії.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи подану скаргу апелянт посилається на те, що суд неповно з`ясував усі обставини справи, невірно встановив наявний пільговий стаж, та необґрунтовано відмовив у зарахуванні до пільгового підземного стажу інших періодів роботи, які були підставою позову.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що відсутні підстави для зарахування позивачу періоду роботи з 01.04.2022 по 30.04.2022, оскільки відсутні відомості про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 (далі - Постанова № 202) затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Отже суд зазначає, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, затвердженому Постановою № 202, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

Даючи оцінку доводам позивача в частині протиправності дій відповідача щодо не зарахування пенсійним органом до пільгового страхового стажу наступні періоди роботи позивача прохідником з повним робочим днем під землею: з 17.09.2010 по 30.09.2010, з 30.04.2013 по 30.04.2013, з 31.07.2014 по 31.07.2014, з 29.11.2014 по 30.11.2014, з 29.12.2014 по 31.12.2014, з 29.03.2015 по 31.03.2015, з 30.04.2015 по 30.04.2015, з 31.03.2016 по 31.03.2016, з 22.10.2016 по 31.10.2016, з 29.11.2016 по 30.11.2016, з 26.02.2017 по 28.02.2017, з 31.03.2017 по 31.03.2017, з 25.02.2018 по 28.02.2018, з 30.04.2018 по 30.04.2018, з 29.08.2018 по 31.08.2018, з 29.10.2018 по 31.10.2018, з 26.04.2019 по 30.04.2019, з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 29.06.2019 по 30.06.2019, з 23.10.2019 по 31.10.2019, з 25.02.2020 по 29.02.2020, з 30.03.2020 по 31.03.2020, з 30.01.2021 по 31.01.2021, з 26.02.2021 по 28.02.2021, з 01.04.2022 по 16.06.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731 (далі Порядок № 383), встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Як зазначалось судом вище, пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до записів трудової книжки позивача (серії НОМЕР_1 , дата видачі 25.01.1993 року);

- (запис № 01 та запис № 05), - 18.01.1993 року позивач прийнятий на роботу учнем підземного гірника/підземним гірником з повним робочим днем під землею на шахту м. С.М. Кірова та звільнений 28.03.1996 року (стаж роботи: 3 роки 2 місяці 11 днів);

- (запис № 06 та запис № 07), - 01.04.1996 року позивач прийнятий на роботу гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею на ДВАТ "Шахта імені 50-річчя СРСР" та звільнений 18.05.1997 року (стаж роботи: 1 рік 1 місяць 17 днів);

- (запис № 08 та запис № 09), - 23.06.1997 року позивач прийнятий на роботу гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею на шахту (ксерокопія аркушу не надає можливості відтворити назву шахти) та звільнений 15.10.1997 року (стаж роботи: 3 місяці 23 дні);

- (запис № 10 та запис № 12), - 03.04.2006 року позивач прийнятий на роботу підземним прохідником з повним робочим днем під землею у структурний підрозділ шахта "КАРБОНІТ" ДП "ПЕРВОМАЙСЬКВУГІЛЛЯ" та звільнений 16.05.2006 року (стаж роботи: 1 місяць 14 днів);

- (запис № 13 та запис № 14), - 30.05.2006 року позивач прийнятий на роботу підземним прохідником з повним робочим днем під землею у шахто прохідне управління № 5 ВАТ "ТРЕСТ ЛУГАНСЬКШАХТОПРОХОДКА" та звільнений з роботи 21.04.2010 року (стаж роботи: 3 роки 10 місяців 23 дні);

- (запис № 15 та запис № 17), - 23.04.2010 року позивач прийнятий на роботу підземним прохідником з повним робочим днем під землею у відокремлений підрозділ Шахтопрохідне управління № 4 ПАТ "ТРЕСТ ЛУГАНСЬКШАХТОПРОХОДКА" та звільнений 09.11.2010 року (стаж роботи: 6 місяців 18 днів);

- (запис № 18 та запис № 21), - 25.11.2010 року позивач прийнятий на роботу підземним прохідником з повним робочим днем під землею у відокремлений підрозділ шахта "Гірська" ДП "ПЕРВОМАЙСЬКВУГІЛЛЯ" та звільнений 16.06.2022 року (стаж роботи: 11 років 6 місяців 23 дня).

Всього 20 років 9 місяців 3 дні гірничим очисного вибою та підземним прохідником.

Згідно розрахунку пільгового стажу, страховий стаж позивача складає 20 років 8 місяців 27 днів, пільговий стаж особи відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить: за відповідними професіями (20 років) - 17 років 1 місяць 14 днів, за професіями згідно постанови №202 (25 років) - 24 роки 7 місяців 10 днів, за професіями згідно Списку №1 - 20 років 3 місяці 25 днів.

Записи в трудовій книжці ніким не оскаржувались та в судовому порядку недійсними не визнавались.

При цьому, роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.

Так, умовою для застосування цієї норми щодо додаткового зарахування певної роботи, у відповідності до її змісту, є наявність 10-тирічного стажу роботи за частиною 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Проте, дане роз`яснення не містить застереження щодо того, що воно застосовується виключно за наявності відповідної кількості стажу за провідною професією і не застосовується за наявності цього стажу за професіями, визначеними Списком №1.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" може бути застосовано при призначенні пенсії позивачу за частиною 1 статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в частині додаткового зарахування періоду роботи за провідними професіями за кожний повний рік роботи за провідною професією додатково зарахувавши три місяці.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, пільговий стаж позивача за відповідними професіями становить 17 років 1 місяць 14 днів, тобто більше 10 років в умовах підземних робіт, а тому в даному випадку можуть бути застосовані положення роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року щодо додаткового зарахування за кожний повний рік роботи за провідною професією за 01 рік 03 місяці.

Отже, саме по 3 місяці на кожен повний рік роботи гірничим очисного вибою та підземного прохідника має додаватися до пільгового стажу.

Таким чином, ОСОБА_1 працював на посадах гірничого очисного вибою та підземного прохідника 20 років. Додаткові місяці за цю роботу становлять 60 міс., що являє собою 5 років додаткового пільгового стажу, а тому пільговий стаж позивача з урахуванням коефіцієнту становить 25 р. 9 міс. 3 дн. (20 р. 9 міс. 3 дні + 5 р.).

Враховуючи викладене, відповідачем повинно бути враховано роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року "Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" в частині застосування коефіцієнту роботи гірничим очисного вибою та підземного прохідника.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що відсутні підстави для зарахування позивачу спірних періодів роботи, оскільки відсутні відомості про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5, колегія суддів зазначає.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до положень ст. 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового/трудового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки або зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а.

При цьому відповідач не заперечує факт роботи позивача в спірних періодах з 17.09.2010 по 30.09.2010, з 30.04.2013 по 30.04.2013, з 31.07.2014 по 31.07.2014, з 29.11.2014 по 30.11.2014, з 29.12.2014 по 31.12.2014, з 29.03.2015 по 31.03.2015, з 30.04.2015 по 30.04.2015, з 31.03.2016 по 31.03.2016, з 22.10.2016 по 31.10.2016, з 29.11.2016 по 30.11.2016, з 26.02.2017 по 28.02.2017, з 31.03.2017 по 31.03.2017, з 25.02.2018 по 28.02.2018, з 30.04.2018 по 30.04.2018, з 29.08.2018 по 31.08.2018, з 29.10.2018 по 31.10.2018, з 26.04.2019 по 30.04.2019, з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 29.06.2019 по 30.06.2019, з 23.10.2019 по 31.10.2019, з 25.02.2020 по 29.02.2020, з 30.03.2020 по 31.03.2020, з 30.01.2021 по 31.01.2021, з 26.02.2021 по 28.02.2021, з 01.04.2022 по 16.06.2022, адже він підтверджений записами трудової книжки та іншими довідками, долученими до матеріалів позовної заяви.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо обов`язкового порядку взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків та належної сплати страхових внесків, а відтак, несплата страхувальником страховим внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 17.07.2019 у справі №144/669/17 та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

Таким чином відмова у зарахуванні стажу роботи позивача з 17.09.2010 по 30.09.2010, з 30.04.2013 по 30.04.2013, з 31.07.2014 по 31.07.2014, з 29.11.2014 по 30.11.2014, з 29.12.2014 по 31.12.2014, з 29.03.2015 по 31.03.2015, з 30.04.2015 по 30.04.2015, з 31.03.2016 по 31.03.2016, з 22.10.2016 по 31.10.2016, з 29.11.2016 по 30.11.2016, з 26.02.2017 по 28.02.2017, з 31.03.2017 по 31.03.2017, з 25.02.2018 по 28.02.2018, з 30.04.2018 по 30.04.2018, з 29.08.2018 по 31.08.2018, з 29.10.2018 по 31.10.2018, з 26.04.2019 по 30.04.2019, з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 29.06.2019 по 30.06.2019, з 23.10.2019 по 31.10.2019, з 25.02.2020 по 29.02.2020, з 30.03.2020 по 31.03.2020, з 30.01.2021 по 31.01.2021, з 26.02.2021 по 28.02.2021, з 01.04.2022 по 16.06.2022, є неправомірною і не може бути підставою для відмови в зарахуванні наявного в трудовій книжці стажу роботи позивача, що звужує його законне право на зарахування вказаного періоду до страхового стажу.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, колегія суддів дійшла до висновку про стягнення на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до приписів ч.1 ст.139 КАС України.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.05.2024 №75 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.05.2024, та зарахувати до його пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею, який дає право на пенсію у відповідності до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV наступні періоди роботи позивача прохідником з повним робочим днем під землею: з 17.09.2010 по 30.09.2010, з 30.04.2013 по 30.04.2013, з 31.07.2014 по 31.07.2014, з 29.11.2014 по 30.11.2014, з 29.12.2014 по 31.12.2014, з 29.03.2015 по 31.03.2015, з 30.04.2015 по 30.04.2015, з 31.03.2016 по 31.03.2016, з 22.10.2016 по 31.10.2016, з 29.11.2016 по 30.11.2016, з 26.02.2017 по 28.02.2017, з 31.03.2017 по 31.03.2017, з 25.02.2018 по 28.02.2018, з 30.04.2018 по 30.04.2018, з 29.08.2018 по 31.08.2018, з 29.10.2018 по 31.10.2018, з 26.04.2019 по 30.04.2019, з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 29.06.2019 по 30.06.2019, з 23.10.2019 по 31.10.2019, з 25.02.2020 по 29.02.2020, з 30.03.2020 по 31.03.2020, з 30.01.2021 по 31.01.2021, з 26.02.2021 по 28.02.2021, з 01.04.2022 по 16.06.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.