Справа № 577/4300/24
Суддя: Кравченко В. О.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/4300/24
Провадження № 2-а/577/19/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Цуканової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Блищак Вікторія Олександрівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Блищак В.О., в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову від 23.07.2024 року винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 17000грн. (далі по тексту Постанова).

На обґрунтування у позові вказано, що позивач не погоджується із Постановою та вважає, що вона прийнята без додержання всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Так, 10 липня 2024 року, ОСОБА_1 особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою виконання обов`язків військовозобов`язаного, а саме оновити персональні дані, отримати військово-обліковий документ встановленого зразку, подати заяву на оформлення відстрочки від мобілізації на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак, всупереч вимогам чинного законодавства посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовились приймати заяву з відповідними документами, що підтверджують право на оформлення відстрочки.

Того ж дня позивачу було видано направлення на проходження ВЛК для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період. 11 липня 2024 року було пройдено огляд ВЛК.

Згодом, 11.07.2024 року, уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , старшим офіцером відділення обліку ОСОБА_3 , керуючись ст. 235 КУпАП, було складено протокол про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинив правопорушення передбачене ст. 210 КУпАП, розгляд якого призначений на 23.07.2024 року.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив абзац другий частини першої, частини третьої статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», (в редакції до 18.05.2024) та в редакції ЗУ 3633-ІХ від 18.05.2024 року.

Не погоджуючись із обставинами викладеними в протоколі, ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу ТЦК та СП письмові пояснення, які не були взяти до ваги під час прийняття оскаржуваного рішення.

У протоколі не наведені дані про здійснення виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом вручення та/або надсилання повісток, за якими би він не з`явився, а законом не передбачено обов`язку громадянина України до оголошення та/або після оголошення мобілізації без виклику посадових осіб з`являтися для уточнення та актуалізації персональних даних, тим більше для проходження з власної ініціативи ВЛК чи «вирішення питання призову на військову службу по мобілізації». Тому в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

До того ж, у протоколі зазначено, що позивачем не виконано вимоги абзацу другого частини десятої статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (редакція до 18.05.2024 року) та в чинній редакції Закону з 18.05.2024 року.

Однак, протокол складено 11.07.2024 року, тобто до закінчення строку на оновлення даних, встановленого до 17.07.2024 року. Зміст протоколу, свідчить про наявність в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_3 оновлених персональних даних ОСОБА_1 : номеру телефону, адреси реєстрації (проживання), інформації про сімейний стан, місце роботи, паспортних даних тощо.

Із наведеного виходить, що ОСОБА_1 , виконав вимоги чинного законодавства, що покладали на нього обов`язок з уточнення персональних даних, відповідно до електронного військово-облікового документу, визначено номер в реєстрі ОБЕРІГ 5, ВОС 901074, звання солдат, дані уточнені вчасно. Відповідачем належним чином не задокументовано та не додано належних і допустимих доказів факту порушення позивачем Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Посилання відповідача, про тривале з 04 липня 2006 року до 11 липня 2024 року, не перебування на військовому обліку ОСОБА_1 , а тому дії останнього становлять тривалим у часі правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП не можуть братися до уваги, бо позивач не змінював місце проживання у цей період і його до ТЦК (військового комісаріату) не викликали. Доказів вжиття органом, на який покладення ведення військового обліку військовозобов`язаних, вищевказаних заходів щодо взяття призовника на військовий облік матеріали справи про адмінправопорушення, не містять.

У свою чергу, лише 19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового облік законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким КУпАП доповнено частиною 3 ст. 210, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особлвий період. Отже, до 19.05.2024 норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало. Тобто, з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, який включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, що передбачає адміністративну відповідальність за невиконання правил обліку.

З урахуванням викладеного, позивач не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210 КУпАП з 2006 року, оскільки зміни до Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» та норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена лише 19.05.2024, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення даних щодо військового обліку. А електронний військово-обліковий документ ОСОБА_1 містить інформацію про вчасне оновлення даних.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 23.07.2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, оскільки закон який погіршує становище, не має ретроспективної дії.

Звернуто увагу, що в протоколі не вказано статтю ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», в редакції від 18.05.2024 року, що ставить позивача, законослухняного громадянина України, у правову невизначеність і суттєво впливає на можливість захисту своїх прав та законних інтересів.

Із наведеного виходить, що у викладених у протоколі обставинах не зазначено конкретних дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які підпадають під ознаки правопорушення. До того ж, військово-обліковим документом №5, фактично встановлена дата взяття ОСОБА_1 на військовий облік 24.03.2023 року, що у свою чергу свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Також зауважено, що у Постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 виявлено грубі помилки, зокрема на другому аркуші вказано: «Громадянин (ка) ОСОБА_4 вчинив (ла) правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП», а на третьому аркуші Постанови, зазначено, що «штраф визначений постановою по справі про адміністративне правопорушення буде стягнуто у подвійному розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн., що також свідчить про суттєве порушення вимог розгляду справи посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, оскаржувана Постанови була прийнята за відсутності ОСОБА_1 і про прийняте рішення останній належним чином не був повідомлений.

З огляду на викладене ініціатор звернення просить задовольнити позов.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Блищак В.О., а також представник відповідача за довіреністю Громико О.В., кожен окремо, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Не погоджуючись з вимогами у відзиві на позов відповідач вказав, що 11 липня 2024 року під час дії особливого періоду було встановлено факт порушення законодавства про оборону та про військовий обов`язок громадян України з боку ОСОБА_1 , який тривалий час, а саме: з 04.07.2006 року по 11.07.2024 року (у тому числі під час особливого періоду) без поважних причин не став на військовий облік за місцем реєстрації (проживання) у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), чим порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП - «Порушення призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку».

У протоколі про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_1 у справі АП №1748 зазначено всі необхідні дані, що передбачені ст. 256 КУпАП, а саме: дата складення протоколу - 11 липня 2024 року; місце складання - місто Путивль; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол - уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_3 старший офіцер відділення обліку майор ОСОБА_3 ; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження - с. Латишівка, Путивльського району, задеклароване місце проживання - АДРЕСА_2 ; дата вчинення правопорушення - 11 липня 2024 року; суть адміністративного правопорушення - порушення правил військового облік під час дії особливого періоду; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення - вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року; час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення - 23.07.2024 року о 12.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 (за адресою: АДРЕСА_3 ).

Справу про адміністративне правопорушення АП № 1748 щодо громадянина ОСОБА_1 було розглянуто у призначену дату 23.07.2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за участю громадянина ОСОБА_1 .

Таким чином, дотримано норми ст.ст. 276, 277 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцем вчинення правопорушення та щодо строків розгляду справи.

У відповідності до вимог статті 280 КУпАП під час розгляду справи керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 було з`ясовано всі необхідні дані, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушс ч на розгляд громадської організації, трудового колективу та з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши докази у справі, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та керувався доказами долученими до справи, а саме: копією приписного посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення, складеним в присутності порушника.

З огляду на викладене просять відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив сторона позивача зауважила на порушенні відповідачем вимог ч. 6 ст. 18 КАС України щодо необхідності реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), не виконання вимог суду щодо надання матеріалів на підставі яких винесена Постанова від 23.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАПі, а також на доводи, які вже зазначені у позові.

Суд, дослідивши представлені докази дійшов наступного висновку.

Щодо поновлення строку звернення до суду.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За правилами частин 1, 3 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, визначальним для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом є встановлення часу з якого особа була обізнана про порушення її прав, свобод та інтересів, а також поважність причин несвоєчасного звернення.

Представник позивача стверджує, що про наявність Постанови позивач дізнався лише 02.08.2024 року на адвокатський запит, а вже 07.08.2024 року, тобто у визначений законодавцем десятиденний строк, звернувся до суду з позовом (а.с. 1). Ці доводи відповідачем жодним чином не спростовані, а тому заява про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню.

Перевіривши законність оскаржуваної Постанови, суд дійшов такого висновку.

Положеннями ст. 9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 72 КАС).

Статтями 74-76 КАС регламентовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За положеннями частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що наведена норма Закону встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно оскаржуваної Постанови, яка є предметом судової перевірки, ОСОБА_1 був притягнутий до адмінвідповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за те, що у період з 04.07.2006 року до 11.07.2024 року, тобто тривалий час, без поважних причин не перебував на військовому обліку, чим порушив вимоги частини 3 та частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції закону, що діяла станом на 24.05.2021 року і діє станом на 07.06.2024 року, у частині недотримання правил військового обліку, та вимоги абзацу другого пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначених у Додатку 2 до Постанови КМУ від 30.12.2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що робить дане правопорушення тривалим у часі. Крім того, у Постанові також зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог абзацу другого частини першої та частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024 року (Після набуття чинності змін, що внесені Законом 3633-ІХ, до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 18.05.2024, ця норма залишається чинною та зафіксована у абзаці першому частини першої та абзаці другому частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а також вимоги абзацу другого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону, що діяла до 18.05.2024 року (Після набуття чинності змін, що внесені Законом 3633-ІХ, до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 18.05.2024 року, ця норма залишається чинною та зафіксована у абзаці третьому частини 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». При цьому у Постанові вказано, що правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, вчинив ОСОБА_5 , а подвійний розмір штрафу зазначений 6800 грн., у той час, як на ОСОБА_1 був накладений штраф в розмірі 17000 грн., на чому також акцентував увагу і представник позивача (а.с. 9-10).

На переконання суду, автором наведеного процесуального документа не враховано, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 р., який набув чинності 18.05.2024р.), під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Таким чином, нормами вказаного Закону визначено 60-денний строк для уточнення облікових даних, останній день якого припадав на 16.07.2024 р. А тому складання 11.07.2024 року протоколу №1748 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с. 14-15), на підставі якого позивач притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, було передчасним, оскільки не сплив строк наданий законодавцем для уточнення облікових данних.

Крім того, заслуговують наувагу і доводи сторони позивача про те, що ОСОБА_1 перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 23.03.2023 року про що свідчить військово-обліковий документ № 5 (а.с. 11).

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи наведене, враховуючи відсутність доказів зі сторони відповідача на спростування доводів ініціатора звернення, допущені при прийнятті рішення матеріальні та процесуальні порушення, суд дійшов висновку про скасування Постанови та закриття провадження у справі за відсутності події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності з накладенням стягнення в розмірі 17000 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат понесених позивачем слід зазначити таке.

Статтею 139 КАС унормовано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати складаються, зокрема із судового збору.

Згідно поданої квитанції позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., який підлягають відшкодуванню суб`єктом владних повноважень, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись: ст.ст. 286, 72-77, 139, 271, 272 КАС України, ст.ст. 9, 210, 251 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 17000 грн., винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , а провадження в справі закрити за відсутності події і складу правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складання.

Суддя Кравченко В. О.