Справа № 149/306/25
Суддя: Войнаревич М. Г.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/306/25
Провадження №2-а/149/33/25
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.02.2025 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М.Г.,

за участі секретаря Лисої В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Короткий зміст заявлених вимог.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення № 21 від 14.01.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Наведені в оскаржуваній постанові відомості не відповідають дійсним обставинам справи, а наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.01.2025 вказано, що позивач "будучи зарахованим в запас, особисто не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік військовозобов"язаних", проте дату початку вчинення правопорушення (дату зарахування в запас) також не вказано, суть адміністративного правопорушення не конкретизована, відповідні докази під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не досліджувались.

Також, в оскаржуваній постанові вказано, що для постановки на військовий облік позивач звернувся в грудні 2024 року, тоді як в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол відносно нього був складений тільки 07.01.2025 року.

По суті справи варто зазначити, що в 1998 році за результатами проходження ВЛК позивач, на підставі ст. 78 "в" наказу МОУ № 2 від 1994 року був визнаний непридатним до військової служби в мирний час. Після проходження ВЛК представник військового комісаріату позивача повідомив про відсутність бланків військових квитків, сказав, що коли бланки з"являться, тоді його викличуть.

Вже під час складення, 07.01.2025 року, відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення йому стало відомо, що у зв`язку із його непридатністю до проходження військової служби в мирний час призовною комісією він був зарахований в запас. Проте, про таке рішення призовної комісії йому відомо не було, а жодних викликів з метою явки до військового комісаріату (ТЦК та СП) для постановки на військовий облік йому не надходило. На його прохання до уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 надати копію протоколу призовної комісії для ознайомлення, йому було відмовлено.

12.07.2024 на виконання вимог закону щодо уточнення призовниками, військовозобов`язаними та резервістами своїх персональних даних, позивач звернувся до Управління "Центр надання адміністративних послуг"Хмільницької міської ради, оновивши свої дані.

Проте згодом, коли позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого було винесено постанову № 21 від 14.01.2025 року.

За таких обставин позивач просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27.01.2025 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

03.02.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву узагальнені доводи котрого зведено до того, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки громадянин ОСОБА_1 , будучи зарахованим в запас, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік війсьбковозобов`язаних, внаслідок чого гр. ОСОБА_1 по теперішній час, не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за задекларованим місцем проживання та для оформлення військово-облікового документа не з`являвся, а тому стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, а оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні цього правопорушення та накладено стягнення. За таких обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився.

Суд, дослідивши надані докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

07.01.2025 стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме за те, що він будучи зарахованим в запас, станом на 07.01.2025 року не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за задекларованим місцем проживання та для оформлення військово-облікового документа не з`являвся. В графі пояснення написав, що надасть пояснення при розгляді справи.

Судом встановлено, що 14.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № 21 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 грн. штрафу.

Зі змісту вищенаведеної постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , 07.12.2016 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, внаслідок чого громадянин ОСОБА_1 по теперешній час, не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за задекларованим місцем проживання та для оформлення військово-облікового документа не з`являвся. Зазначене підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та має ознаки ухилення від військового обліку, внаслідок чого порушено вимоги п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» та абз. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`зязаних та резервістів згідно додатку 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`зязаних та резервістів" затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022., внаслідок своїх дій громадянин ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке почалося, коли даний громадянин особисто мав з`явитись для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, та яке закінчилось у грудні 2024, коли він з`явився із відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На розгляд справи позивач з`явився надав пояснення, відповідно до яких повідомив, що не з"являвся до ТЦК та СП, оскільки на військовому обліку не перебуває.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа" визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа. Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Військово-обліковими документами є посвідчення про приписку до призовної дільниці; військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

В матеріалах справи наявна копія витягу № 12024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. За яким ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 12.07.2024 року не перебуває на військовому обліку. В Витягу зазначено: необхідно звернутися до ТЦК та СП для взяття на військовий облік.

При винесенні постанови № 21 від 14.01.2025 року гр. ОСОБА_1 , повідомив, що не перебуває на військовому обліку.

Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Таким чином неперебування ОСОБА_1 на військовому обліку з 2016 року є триваючим правопорушенням, за яке з 19.05.2024 року запроваджено адміністративно-правову відповідальність. Оскільки воно було виявлене ТЦК після явки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 (протокол про адміністративне правопорушення від 07.01.2025), тобто вже після набрання чинності частиною 3 ст. 210 КУпАП 19.05.2024, позивача правомірно притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення за вказаною нормою Закону.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на вищевказане та зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 на час винесення оскаржуваного рішення містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно ухвалено рішення у справі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є обгрунтованою, і підстав для її скасування суд не вбачає, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи. Стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 210 КУпАП накладено з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Постанову №21 від 14.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу - залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ