Справа № 420/13362/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Турецької І.О.,
Шеметенко Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі заяву Рабзі Олександра Юхимовича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФФ Україна», про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФФ Україна» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТФФ Україна» (далі ТОВ «ТФФ Україна») звернулось до суду із позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного Управління Державної Податкової служби в Одеській області :
- №10751148/45129079 від 19.03.2024р. про відмову у реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «ТФФ УКРАЇНА» № 2 від 4.02.2024р. по постачанню товарів на адресу ТОВ «МУЛЬТІ ГРЕЙН»;
- №10751150/45129079 від 19.03.2024р. про відмову у реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю «ТФФ УКРАЇНА» № 5 від 9.02.2024р. по постачанню товарів на адресу ТОВ «МУЛЬТІ ГРЕЙН»;
- стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №10751148/45129079 від 19.03.2024р., №10751150/45129079 від 19.03.2024р..

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних оформлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ТФФ Україна» податкові накладні №2 від 4.02.2024р., №5 від 9.02.2024р., днем їх фактичного подання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФФ Україна» () судовий збір у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ГУ ДПС в Одеській області було подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм права, просило рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Так, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2025р. апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області залишено без задоволення та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2024р. залишено без змін.

30.01.2025р. до апеляційного суду надійшла заява від Рабзі Олександра Юхимовича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФФ Україна», про вирішення питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з апеляційним провадженням по справі у розмірі 10 000грн..

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та ухвалення додаткового судового рішення з наступних підстав.

Питання ухвалення додаткового судового рішення регулюються ст.252 КАС України.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи із аналізу вказаної норми чинним законодавством передбачений виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення. У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

При цьому, додаткове рішення може бути винесене на підставі лише тих доказів, які були досліджені під час судового розгляду та не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою

Положеннями ч.4 ст.134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, що 8.04.2024р. між ТОВ «ТФФ Українм» (позивач) та Адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Інтелект» в особі керуючого партнера Рабзі О.Ю., укладено Договір про надання правової допомоги (надалі - Договір).

Приписами п.4.1 вказаного Договору передбачено, що сторони домовились, що гонорар адвоката за надання правничої (правової) допомоги складає 10 000 (десять тисяч) грн..

Як вбачається із Акту здачі-приймання виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 23.01.2025р., підтверджується факт надання послуг позивачу Адвокатським об`єднанням «Правовий центр «Інтелект», наданих під час розгляду справи №420/13362/24 в П`ятому апеляційному адміністративному суді, а також не має претензій до Адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у цьому Акті.

Підписанням зазначеного Акту Клієнт підтвердив факт належного отримання послуг, під час розгляду справи №420/13362/24 в П`ятому апеляційному адміністративному суді станом на 23.01.2025р., а також що він не мав претензій до Адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у цьому Акті.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020р. у справі №755/9215/15-ц.

Апеляційний суд вважає, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 10 000грн. не є співмірними із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним в акті виконаних робіт переліком, оскільки дана справа є типовою, відноситься до справ незначної складності, а тому не потребує значних зусиль та обсягу залученого часу з боку адвоката. Більш того, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції представником позивача лише надано відзив на апеляційну скаргу, а розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, без особистої участі представника.

Враховуючи надані позивачем докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, з урахуванням дотримання вимог співмірності та обґрунтованості розміру витрат на оплату послуг адвоката, складності виконаної адвокатом роботи, колегія суддів вважає, що співмірним розміром судових витрат, пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 2 000грн.

Таким чином, заява Рабзі Олександра Юхимовича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФФ Україна», про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву Рабзі Олександра Юхимовича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФФ Україна», про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФФ Україна» () витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000грн..

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.328, 329 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко