Справа № 607/1447/25
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2025 Справа №607/1447/25 Провадження №2-а/607/169/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Музики М.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Скакун М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Скакун М.М. через систему «Електронний суд» в інтересах ОСОБА_1 21.01.2025 звернулась із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просить скасувати постанову №61/48 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000 грн., провадження у даній справі закрити.

На обґрунтування своїх вимог сторона позивача зазначила, що 30.12.2024 стосовно позивача складено протокол за №60/1385 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП за порушення ним вимог абзацу 7 пункту 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме за не з`явлення позивача на 28.11.2024 на 14.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, направленої засобами поштового зв`язку, з метою уточнення даних. Відповідно до даних поштового оператора, поштове відправлення повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_2 01.12.2024 з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. На підставі вказаного протоколу, 14.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено спірну постанову за №61/48 про накладення адміністративного стягнення, якою визнано винним позивача у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. Зазначену постанову позивач вважає протиправною, оскільки він є батьком дитини з інвалідністю, є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому було надано відстрочку на підставі п.5 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» на строк до 07.02.2025. Військово-облікові дані ОСОБА_1 уточнено вчасно, вказано номер телефону та адресу проживання, яку позивач не змінював, що підтверджено даними із додатку «Резерв+». ОСОБА_1 не ухилявся від явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово був у приміщенні об`єднаного міського центру. Крім цього, у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, позивач надав пояснення, згідно яких повістки про виклик до відповідача не отримував за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , а також те, що працівники «Укрпошти» повідомили про відсутність на його ім`я будь яких повісток, які надходили від відповідача. Крім цього, з`явившись 14.01.2025 о 11 год. ОСОБА_1 уже було вручено спірну постанову, відтак адміністративна справа стосовно позивача була розглянута у його відсутності, а тому, він був позбавлений можливості надавати свої пояснення, клопотання та докази. Також, позивач вважає, що відповідачем не було зібрано достатньо доказів, які б підтверджували винуватість позивача у вчиненні ним адміністративного проступку, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Тому, враховуючи наведені обставини, позивач просить скасувати спірну постанову, а адміністративну справу відносно нього за ч.3 ст.210-1 КУпАП провадженням закрити.

Ухвалою від 23.01.2025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду на 31.01.2025 на 14 год. 30 хв. з повідомленням сторін.

31.01.2025 розгляд даної справи судом було відкладено на 11.02.2025 у зв`язку із відсутністю доказів належного та своєчасного повідомлення про місце та час розгляду справи відповідача та надання можливості подачі ним відзиву.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Скакун М.М. в судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), шляхом направлення тексту повістки за його місцезнаходженням, що підтверджується наявним у матеріалах справи звітом про таке відправлення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, явку свого представника відповідач у судове засідання не забезпечив, що, відповідно до частини 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Відзиву на позов відповідач не подав. Про причини такого неподання та неявки у судове засідання відповідач не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Саме тому розгляд справи слід провести за відсутності відповідача за наявними матеріалами на підставі частини 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

30.12.2024 офіцером відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно ОСОБА_1 складено протокол №60/1385 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, роз`яснено ОСОБА_1 права передбачені ст.268 КУпАП, що підтверджено підписом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 14.01.2025 о 11 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) каб.204. У складеному протоколі, у графі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що він не з`явився за повісткою тому, що він повістки не отримував за місцем реєстрації і на поштовому відділенні працівник «Укрпошти» повідомив, що на його ім`я і адресу ніяких листів не надходило.

В подальшому, згідно постанови №61/48 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 14.01.2025, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Як вбачається із спірної постанови, у ній зазначено, що під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що 18 листопада 2024 гр. ОСОБА_1 відповідно до пункту 30.2 постанови КМ України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період» направлена повістка засобами поштового зв`язку для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14.00 год. 28.11.2024 для уточнення даних. Відповідно до даних поштового оператора ОСОБА_1 (поштове відправлення повернулось в ТЦК та СП 01.12.2024 з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання особи. Дата відмітки 01.12.2024). ОСОБА_1 на визначену та повідомлену належним чином дату і час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (три дні від дати прибуття визначеній у повістці) не надав. Абзацом 7 пункту 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані у разі отримання повістки про виклик до територіально центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язані з`явитись у зазначеній у ній місце та строк. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зокрема передбачено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до пункту 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМ України №1487 від 30.12.2022) призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення. Однак, всупереч вказаним вимогам, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк зазначеній у повістці. Таким чином, гр.. ОСОБА_1 , 28.11.2024 здійснив правопорушення, яке вчинене в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №30-3/2014 «Про часткову мобілізацію, який затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-VІІ, що набрав чинності з дня його опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 №49 та порушив вимоги абз.7 п.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.11.2024 №6678, ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років на строк до 07 лютого 2025 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статтей 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, відповідно до положень ч.3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію розуміються Закони України: «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.92 N 2232-XII, Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», Порядок ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Як вбачається з спірної постанови, у ній зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився на 28.11.2024 року на 14.00 год. згідно виклику до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до повістки, надісланої через засоби поштового зв`язку «Укрпошта», як наслідок допустив порушення вимог абзацу 7 пункту 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції чинній на момент ухвалення спірної постанови, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 додатку 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМ України №1487 від 30.12.2022, із змінами та доповненнями, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності; 2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

В силу вимог ст.279 КУпАП, розгляд кожної адміністративної справи, розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно із ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши докази, а також у їх сукупності, зазначає, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача не дотримався вимог ст.ст. 279, 268 КУпАП, розглянувши справу у відсутності позивача. Адже, як уже зазначалось вище, ст.268 КУпАП установлює, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідачем не спростовано твердження позивача належними та допустимими доказами з цього приводу, а саме, те, що він прибувши 14 січня 2025 року о 11 год. 00 год. до кабінету №204 приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , як це попередньо було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення №60/1385 від 30.12.2024 року, відразу отримав спірну постанову №61/48 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210-1 КУпАП, згідно якої на нього було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., без її розгляду та надання можливості позивачу реалізувати свої права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП. Відтак, із вказаних підстав суд вважає, що слід скасувати спірну постанову із допущення процедурних порушень відповідачем та направити справу на новий розгляд з метою дотримання під час її розгляду відповідачем вимог ст.ст. 279, 268 КУпАП.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд вважає, що спірна постанова підлягає скасуванню із надсиланням справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково. При цьому, суд вважає, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування спірної постанови із направленням справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

У зв`язку із тим, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню через наявність процедурних порушень, що потребує повторного розгляду справи відповідачем в установленому законом порядку, тому підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (відсутність складу адміністративного правопорушення), є відсутніми.При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час нового розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів п.3 ч.2 ст.19 КАС України, не поширюється.

Судові витрати слід розподілити у відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.241-246,286,293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 14 січня 2025 №61/48 про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 штрафу в розмірі 17 000 грн., а справу надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складено та проголошено судом 12 лютого 2025 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан