Справа № 686/4208/25
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4208/25
Провадження № 2-а/686/99/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді: Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання: Д`яковича О.О.,

з участю представника позивача Мельничук О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Грабового А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Хмельницький справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина російської федерації ОСОБА_2 про затримання для ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства,-

встановив:

Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_3 про затримання для ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, в обґрунтування якого вказало, що 12.02.2025 було виявлено та доставлено до Управління ДМС України в Хмельницькій області громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України з порушенням міграційного законодавства. Документи, які б давали право на виїзд, а також документи, які б підтверджували законність перебування його на території України відсутні.

12.02.2025 УДМС у Хмельницькій області щодо відповідача було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП та постановою від 12.02.2025 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

12.02.2025 УДМС у Хмельницькій області відносно відповідача, на підставі ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» винесено рішення про примусове видворення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з України. З даним рішенням відповідач ознайомився, підписав, примірник рішення отримав.

Відсутність у відповідача діючого документа, за яким він зміг би покинути територію України, а також тривале нелегальне проживання на території України, дає достатні підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури примусового видворення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти його затримання та видворення з України в примусовому порядку по суті заперечує, суду пояснив, що 1994 року проживає в Україні, разом із матір`ю, яку доглядає та цивільною дружиною, також пояснив, що в нього є повнолітній син, який йому матеріально допомагає.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подав відзив, де зазначив, що жодним нормативно-правовим актом та чинним законодавством не визначено та не встановлено «негайне виконання» рішення про примусове видворення органу ДМС, його територіальних органів та територіальних підрозділів, прийнятих на підставі ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Рішення № 6801 93 про примусове видворення з України 12 лютого 2025 року прийняте Управлінням Державної міграційної служби в Хмельницькій області відносно громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін виконання який відсутній, не вступило в закону силу, дію цього рішення зупинено, на підставі того, що у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться справа №686/4237/25 від 13.02.2025 року (провадження 2-а/686/100/25) за позовом громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області у порядку ст. 288 КАС України. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1994 року по теперішній час, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №432 від 04.09.2020 року виданою виконкомом Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, з фотографією. ОСОБА_1 , є встановленою та ідентифікованою особою, який отримав паспорт НОМЕР_1 в Генеральному консульстві росії у місті Львів (на території України), а тому відсутні підстави вважати, що гр. ОСОБА_1 є не встановленою та неідентифікованою особою.

Гр. ОСОБА_1 є мігрантом з неврегульованим правовим статусом, який понад 30 років проживає в Україні, а рішення Управлінням Державної міграційної служби в Хмельницькій області від 12.02.2025 року прийняте відносно громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення з України, не співмірні цілям, не відповідають дотриманню необхідного балансу необхідному у демократичному суспільстві.

Також просить суд врахувати, що відповідач засуджує дії росії щодо вторгнення в Україну та анексію територій України, і у разі його примусового видворення його життю та свободі загрожуватиме небезпека за ознаками національності та нелюдське поводження, що принижує гідність, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

За правилами ч.7 ст.5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 5 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина російської федерації № НОМЕР_2 , від 30.11.2018 з терміном дії до 30.11.2023, тобто у відповідача відсутній діючий документ який посвідчує особу та право виїзду за кордон.

ОСОБА_1 посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документований, із заявами про продовження строку перебування, оформлення дозволу на імміграцію, визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту, а також набуття громадянства України не звертався (лист Управління ДМС в Хмельницькій області від 13.02.2025 № 6801.4/2776-25).

12.02.2025 УДМС у Хмельницькій області щодо відповідача було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП та постановою від 12.02.2025 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

12.02.2025 УДМС у Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 , на підставі ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» винесено рішення про примусове видворення.

12.02.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне затримання № МХМ 000086.

Ч.8 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Аналіз наведеної норми свідчить, що окремою, самостійною підставою для звернення до суду є відсутність в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України.

Управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області при зверненні до суду із вказаним позовом зазначено, що підставами вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду, є відсутність законних підстав для його перебування на території України, відсутність документів, які б надавали право на перетин кордону для виїзду з території України, відсутність фінансового забезпечення для перебування на території України та виїзду за її межі, проживання на території України тривалий час незаконно без вжиття жодних заходів для легалізації свого становища.

Разом з цим, відповідач не обґрунтував чому він звернувся до суду саме із вимогами про застосування до відповідача найбільш суворого заходу, а саме затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 203 КУпАП, особу ОСОБА_3 встановлено. Крім того, при винесенні рішення УДМС в Хмельницькій області від 12.02.2025 про примусове видворення громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до довідки від 12.02.2025, особу відповідача вже було встановлено та ідентифіковано.

Крім цього, позивач не подав жодного доказу негативної поведінки позивача в Україні, яка б свідчила про намір ухилятися від виконання рішення про примусове видворення, перешкоджання проведенню процедури видворення або існування ризику втечі тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1994 року по теперішній час, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №432 від 04.09.2020 року виданою виконкомом Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, з фотографією.

З 1995 року проживає у цивільному шлюбі з гр. України ОСОБА_4 , від цього шлюбу народився син, громадянин України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 26.12.2016 року.

Факт батьківства відповідача підтверджується Свідоцтвом про встановлення батьківства серії НОМЕР_4 виданим 08.07.2003 року Копистинською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, згідно якого, в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства внесено зміни в актовий запис від 20 січня 2001 року з№01. В графі батько зазначено « ОСОБА_1 ». Відповідно прізвище сина « ОСОБА_6 », по батькові « ОСОБА_7 ».

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Тому, ризик втечі відповідача, достатніми доказами не підтверджується, як і заявлена в позовній заяві виправданість застосування такого найбільш суворого заходу забезпечення видворення, як затримання з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Також слід зазначити що ОСОБА_1 13.02.2025 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області справа №686/4237/25 із позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області у порядку ст. 288 КАС України про скасувати постанови про видворення.

Відповідно до п. 10 Розділу 1 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150 оскарження рішень про примусове повернення або примусове видворення зупиняє їх дію, якщо іноземець оскаржив це рішення у встановленому законом порядку до суду - у межах строків, визначених частинами другою-четвертою статті 288 Кодексу адміністративного судочинства України, незалежно від того, чи суд у порядку забезпечення адміністративного позову відповідною ухвалою зупинив дію рішення суб`єкта владних повноважень або його окремих положень, що оскаржуються.

Враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250,255, 288, 289, 371 КАС України, ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд -

ухвалив:

В позові Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина російської федерації ОСОБА_2 про затримання для ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 діб з часу його проголошення.

Позивач : УДМС в Хмельницькій області, , 29001, м. Хмельницький, вул. Грушевського, 87.

Відповідач : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Волинський ПТПІ ДМС України, вул. Перемоги, 27, с. Журавичі, Волинська область, 45213.

Дата складення рішення : 14.02.2025.

Суддя: