Справа № 380/18389/23
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2025 року

м. Київ

Справа № 380/18389/23

Провадження № 11-39за25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Губської О. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.

перевірила матеріали скарги ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, і

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за кожен місяць за період з 01 червня 2007 року по 25 травня 2023 року за несвоєчасну виплату позивачу заробітної плати (грошового забезпечення) за 2005-2006 роки у вигляді індексації заробітної плати та грошового забезпечення при звільненні.

Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 14 серпня 2023 року позовну заяву залишив без руху, надав позивачу десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивач мав подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску; розрахунок щодо суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та документ про сплату судового збору.

Цей же суд ухвалою від 29 вересня 2023 року позовну заяву повернув заявнику, оскільки останній не виконав вимог ухвали про залишення заяви без руху.

14 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про перегляд ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 02 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишив без руху через несплату судового збору.

Ухвалою від 30 вересня 2024 року суд першої інстанції повернув заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявнику, бо останній не виконав вимог ухвали про залишення заяви без руху.

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18 листопада 2024 року апеляційну скаргу залишив без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Апелянт не додав документа про сплату судового збору і мав виконати вимоги суду в межах десятиденного строку з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.

17 грудня 2024 року суд апеляційної інстанції повернув скаргу скаржнику, через те що той не виконав вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху .

ОСОБА_1 не примирився з рішеннями суду апеляційної інстанцій і подав касаційну скаргу.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 20 січня 2025 року на підставі частини другої статті 333 КАС України визнав касаційну скаргу необґрунтованою та відмовив у відкритті касаційного провадження.

28 січня 2025 року позивач надіслав на адресу Верховного Суду заяву про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 20 січня 2025 року.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 30 січня 2025 року відмовиву задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 20 січня 2025 року з огляду на те, що рішення, яке просить роз`яснити заявник, є видом процесуального рішення, яке не відноситься до судових рішень, якими спір вирішено по суті, і не є таким, що підлягає виконанню, а отже, не підлягає роз`ясненню.

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду касаційної інстанції і надіслав на адресу Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) касаційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та направити справу до суду касаційної інстанції для продовження розгляду.

Прохання мотивує тим, що зазначені судові рішення є незаконними; вважає, що Касаційний адміністративний суд порушив норми матеріального права (статті 8, 19, 22, 40, 55, 64, 68, 124, 1512 Конституції України) та процесуального права (статті 242, 254 КАС України), не зважив на рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-за, від 03 жовтня 2001 року № 12-рп, від 09 липня 2022 року № 15-рп.

Подана заява не може бути прийнята до розгляду Великою Палатою з огляду на таке.

КАС України чітко визначає випадки, у яких перегляд судових рішень (залежно від категорії справи) здійснює саме Велика Палата, а також підстави такого перегляду в окремих випадках.

Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.

Згідно з частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Отже, Велика Палата може переглядати в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, коли Суд ухвалив їх як суд першої інстанції у зазначеній вище категорії справ.

Відповідно до частини першої статті 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції. Відповідно до частини п`ятої статті 346 цього Кодексу суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати визначений статтею 347 КАС України. Згідно з частинами першою та четвертою цієї статті питання про передачу справи на розгляд, зокрема, Великої Палати вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині п`ятій статті 346 КАС України.

Зі змісту зазначених норм убачається, що саме суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Тобто питання про передачу адміністративної справи на розгляд Великої Палати вирішує тільки касаційний суд (у цьому випадку - Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду) після подання учасником справи касаційної скарги відповідно до статті 331 КАС України.

У цій справі касаційний суд не ухвалював рішення про передачу справи на розгляд Великої Палати на підставі частини п`ятої статті 346 КАС України.

У контексті сказаного треба зазначити, що приписи КАС України не передбачають право учасника справи звертатися безпосередньо до Великої Палати з вимогою про передачу адміністративної справи на розгляд Великої Палати з підстав, визначених частиною п`ятою статті 346 КАС України.

Відповідно до частини п`ятої статті 355 КАС України судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними й оскарженню не підлягають.

З тексту заяви ОСОБА_1 , яку він подав до Великої Палата, та її вимог можна зрозуміти, що автор заяви просить Велику Палату провести фактичну ревізію законності й обґрунтованості судового рішення суду касаційної інстанції від 30 січня 2025 року, якою, як відомо, цей суд відмовив у відкритті касаційного провадженняі відмовив у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 20 січня 2025 року.

Із наведеного нормативного процесуального регулювання та конкретного характеру спрямованості вимог заяви ОСОБА_1 можна виснувати, що ухвала колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2025 року є остаточною, вона не є тим видом судового рішення, що підлягає оскарженню, а Велика Палата не є тим судовим органом, який має процесуальні повноваження переглядати судові рішення суду касаційної інстанції за правилами касаційного провадження та здійснювати відповідні процесуальні дії після такого перегляду.

У скарзі ОСОБА_1 поряд з вимогами про скасування ухвали суду касаційної інстанції від 30 січня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 20 січня 2025 року клопотав про те, щоб розглянути питання про звернення до Конституційного Суду України з поданням про тлумачення статей 8, 40, 55, 124 Конституції України.

Це клопотання скаржник «вмонтував» у свою скаргу про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції, яке з наведених у цій ухвалі причин не може бути піддане перегляду ні за правилами апеляційного, ані касаційного провадження, і тому сама скарга не може бути прийнята до розгляду, а якщо не може бути прийнята до розгляду скарга, то й з тих самих причин не може бути предметом розгляду й згадане клопотання. А втім Велика Палата вважає за можливе додатково поінформувати скаржника, що під час судового провадження у справі суд певного інстанційного рівня не може звертатися до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення низки конституційних норм, з посиланням на які сторона провадження мотивує незаконність дій суб`єкта владних повноважень або оспорює законність судового рішення, у зв`язку з чим й просить його задовольнити.

Варто зазначити також, що повноваження суб`єкта права на конституційне подання, зокрема Верховного Суду, стосуються тільки конституційності закону чи іншого правового акта, як це встановлено статтею 150 Конституції України та статтею 7 Закону України «Про Конституційний Суд України». Рішення про звернення до Конституційного Суду України з питань конституційності законів та інших правових актів приймає Пленум Верховного Суду на підставі звернення суду, який при вирішенні справи дійшов висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України (пункт 5 частини другої статті 46 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частина четверта статті 7 КАС України).

Отож, з огляду на викладене, керуючись статтями 24, 248, 346, 347, 355 Кодексу адміністративного судочинства, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного скарги ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання дій та бездіяльності протиправними.

Касаційну скаргу та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О. О. Банасько М. В. Мазур

О. Л. Булейко С. Ю. Мартєв

Ю. Л. Власов К. М. Пільков

І. А. Воробйова С. О. Погрібний

О. А. Губська О. В. Ступак

Ж. М. Єленіна І. В. Ткач

Л. Ю. Кишакевич О. С. Ткачук

В. В. Король В. Ю. Уркевич

С. І. Кравченко Є. А. Усенко

О. В. Кривенда Н. В. Шевцова