Справа № 460/1503/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2025 року м. РівнеСправа №460/1503/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.08.2023 № 36 "Про результати службового розслідування".

В обґрунтування позову представник позивача адвокат Курись Олексій Петрович вказує, що 11.01.2024 підчас судового розгляду Рівненським міським судом клопотання про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.07.2023 внесено в ЄРДР за №0000079, ОСОБА_1 стало відомо про проведення відносно нього службового розслідування. 08.02.2024 листом №9/125, на поданий повторно адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано зварені копії матеріалів щодо призначення, проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , а також затвердження результатів проведеного службового розслідування та наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.08.2023 №36 «Про результати службового розслідування», яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, про порушення своїх прав, що полягає в недотриманні порядку проведення службового розслідування, а також протиправного притягнення до дисциплінарної відповідальності, ОСОБА_1 дізнався 08.02.2024. Через утримання з 27.07.2023 ОСОБА_1 під вартою в умовах ДУ Рівненський СІЗО позивач особисто не мій бути присутній на службі та йому не могли повідомити про призначення службового розслідування, ознайомити його з результатом службового розслідування, а також прийнятим рішенням про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зазначив, що 12.01.2024 ОСОБА_1 було вкручено повідомлення про завершення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000079 та надано можливість ознайомитись з усіма матеріалами кримінального провадження, які в тому числі містять матеріали службового розслідування.

Покликаючись до норм Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371, представник позивача вказує, що підполковника ОСОБА_1 не було повідомлено про факт та підстави проведення службового розслідування, було порушено право на надання пояснень та документів, клопотань та заперечення щодо порядку проведення та висновків службового розслідування. Окрім того встановлені в акті службового розслідування від 28.08.2023, що став підставою для прийняття наказу від 28.08.2023 №36, обставини правопорушень, за які притягнуто до дисциплінарної відповідності ОСОБА_1 , становлять суть та зміст обставин кримінальних правопорушень, про які повідомлено про підозру ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000079. Відтак обставини кримінального правопорушення відповідно до змісту повідомленої підозри підлягають доведенню виключно в порядку, встановленому КПК України. Для підтвердження обставин дисциплінарного правопорушення в діях ОСОБА_1 в акті службового розслідування мали бути наведені обставини, які підтвердженні відповідними матеріалами, зібраними комісією, які б вказували, що конфлікт, який мав місце 26.04.2023 поза службовий час між ОСОБА_2 та солдатом ОСОБА_3 , стосувався службової діяльності, а також придбання ОСОБА_1 психотропних речовин та спонукання до їх вжиття ОСОБА_4 . Натомість ні описова частина акту службового розслідування від 28.08.2023, ні долучені до акту матеріали такі обставини не встановлюють.

Представник позивача покликається до правової позиції, викладеної в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.03.2020 в справі № 818/25/17, відповідно до якої відтворення у висновку службового розслідування фабули кримінального правопорушення чи інших обставин, наведених у рішеннях слідчого (прокурора, слідчого судді) в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, а так само відтворення у висновку службового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

В той же час самостійно зібрані комісією матеріали стосуються виключно факту проведення обшуків 26-27.07.2023, а не подій, що мали місце 26.04.2023, а також інших подій за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Даний висновок комісії не підтверджений жодним поясненням, яке б було отримане безпосередньо комісією, що вказує на формальність та упередженість в проведенні службового розслідування, на безпідставність, необґрунтованість зроблених комісією, яка проводила службове розслідування, висновків щодо встановлених обставин дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , які за своїм змістом відповідають виключно змісту наданих ДБР документів, без належної їх перевірки.

Враховуючи викладене, вважає, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного наказу від 28.08.2023 №36 «Про результати службового розслідування», а для належного захисту прав позивача просить такий наказ визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою від 14.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відзиву на позов та відповіді на відзив.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечив позовні вимоги. Покликаючись до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, зазначив, що в даному випадку розслідування призначалося не відносно особи, а по факту внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомостей про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 правопорушень, передбачених статтею 426-1 Кримінального кодексу України «Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень» (від 26.07.2023 за №0000079) та статтею 307 Кримінального кодексу України «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів». Звернув увагу суду на те, що всі обставини, зазначені в акті службового розслідування, отримані з відомостей, внесених в ЄРДР та ухвал по справі 569/13755/23, яка розглядається Рівненським міським судом Рівненської області. Ствердив, що єдина причина неповідомлення позивача про призначення службового розслідування та його результати, це перебування позивача під вартою, і така причина жодним чином не залежить від посадових осіб відповідача. Також зазначив, що відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту ЗС України прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. При цьому правомірність притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності передбачала необхідність з`ясувати наявність складу дисциплінарного проступку в його діях, що й було встановлено в ході службового розслідування. За наведеного, відповідач просив відмовити в позові повністю.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій звернув увагу на те, що відповідач визнає, що перевірка в ході службового розслідування обмежувалась оцінкою матеріалів, які стали підставою для початку судового розслідування. Водночас, відповідно до правового висновку Верховного Суду, що викладений в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.03.2020 в справі №818/25/17, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами. Однак відповідачем не наведено у відзиві, які заходи вживались ним під час проведення службового розсування для перевірки та оцінки обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, окрім матеріалів кримінального провадження. Комісією не відбирались жодні пояснення щодо подій, які мали місце 26.04.2023 та стали підставою для внесення відомостей в ЄРДР. Викладене свідчить про формальність проведення службового розсування та необґрунтованість викладених у акті службового розслідування від 28.08.2023 фактів щодо наявності в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

З`ясувавши доводи та аргументи учасників справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.08.2023 № 212 АГД "Про призначення службового розслідування" , відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371, та на підставі доповіді оперативного чергового подання ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 28.07.2023 по справі № 56913755/23, з метою уточнення причин і умов, що могли сприяти вчиненню правопорушення, внесеного до ЄРДР кримінального провадження за № 0000079, та осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, було наказано:

1. Провести службове розслідування з метою встановлення обставин внесення до ЄРДР відомостей про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 Кримінального кодексу України "Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речових або їх аналогів".

2. Проведення службового розслідування доручити заступнику начальника обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з морально-психологічного забезпечення - начальнику відділу морально-психологічного забезпечення та зв`язків з громадськістю підполковнику ОСОБА_5 в термін до 19.08.2023 (а.с. 43-44).

28.08.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_6 затверджено акт проведення службового розслідування (далі - акт службового розслідування, а.с. 30-38), відповідно до якого уповноваженою особою відповідача проведено службове розслідування з метою встановлення обставин щодо факту внесення до ЄРДР відомостей про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 КК України, та встановлення осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною.

Відповідно до розділу 5 акту службового розслідування було запропоновано:

1) Службове розслідування вважати завершеним.

2) За порушення вимог статей 11, 16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо дотримання вимог законів України і положень статутів Збройних Сил України, а також недотримання вимог, визначених функціональними обов`язками начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку дотримання вимог статті 45, керуючись вимогами статей 48, 55, 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, клопотати щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності підполковника ОСОБА_1 , а саме накладення дисциплінарного стягнення "пониження у військовому званні на один ступінь".

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) від 28.08.2023 № 36 "Про результати службового розслідування" (а.с. 45-46) наказано:

1. Службове розслідування, призначене наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.08.2023 № 212-АГД, вважати завершеним.

2. За порушення вимог статей 11, 16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо дотримання вимог законів України і положень статутів Збройних Сил України та недотримання вимог, визначених функціональними обов`язками начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку дотримання вимог статті 45, керуючись вимогами статей 48, 55, 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, клопотати перед вищим командуванням про притягнення підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді накладення дисциплінарного стягнення "Пониження у військовому званні на один ступінь".

3. Помічнику начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки з правової роботи - начальнику юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_4 направити матеріали службового розслідування до Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Рівне) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницький.

4. Начальнику відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_4 підготувати та направити клопотання на ім`я командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_5 " про притягнення підполковника ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.08.2023 №36.

Надаючи правову оцінку встановленим судом обставинам справи, суд враховує такі джерела права.

Нормативно-правовим актом, який визначає функції, склад Збройних Сил України, правові засади їх організації, діяльності, дислокації, керівництва та управління ними, є Закон України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII (далі Закон №1934-XII).

За приписами статті 11 Закону №1934-XII Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах: вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; гласності, відкритості для демократичного цивільного контролю; поєднання єдиноначальності і колегіального розроблення найбільш важливих рішень; комплектування шляхом призову громадян на військову службу та прийняття на військову службу за контрактом; постійної бойової та мобілізаційної готовності; збереження державної таємниці; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни; забезпечення державного соціально-економічного та соціально-правового захисту громадян, які перебувають на службі у Збройних Силах України, а також членів їх сімей; заборони створення і діяльності організаційних структур політичних партій.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначає Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV, яким затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Відповідно до статті 3 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 5 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець (стаття 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ).

За вимогами статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами статті 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Усі військовослужбовці повинні під час зустрічі (обгону) вітати один одного, додержуючись правил, визначених Стройовим статутом Збройних Сил України. Військове вітання - це вияв взаємної поваги і згуртованості військовослужбовців.

Відповідно до статті 50 Статуту внутрішньої служби ЗСУ відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, і у питаннях служби вони звертаються один до одного на «Ви». Начальники й старші за військовим званням військовослужбовці у питаннях служби до підлеглих і молодших звертаються за військовим званням і прізвищем або тільки за званням, додаючи в останньому випадку перед званням слово «пане (пані)».

Згідно зі статтею 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ командир (начальник) зобов`язаний (зокрема):

знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;

планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;

негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;

знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;

організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази;

постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки;

встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;

показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;

постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права;

проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);

виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками);

організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку;

під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю.

Нормативно-правовим актом, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, є Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 №551-XIV, яким затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут ЗСУ).

Дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

За приписами статті 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання (стаття 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби (стаття 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

Усі дисциплінарні стягнення, крім пониження у військовому званні, пониження в посаді, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, накладені на військовослужбовців і не зняті до дня звільнення їх у запас чи відставку, вважаються знятими з дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Статтею 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту (стаття 55 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Командир корпусу, командувач військ оперативного командування, командувач виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил України має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту (стаття 56 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Актом службового розслідування установлені такі обставини вчиненого правопорушення.

27 липня 2023 року, відповідно до доповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.07.2023, до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 правопорушень, передбачених статтею 426-1 Кримінального кодексу України "Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень" (від 26.07.2023 за № 0000079) та статтею 307 Кримінального кодексу України "Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів,психотропних речових або їх аналогів".

Так, 26 липня 2023 року працівниками ДБР проведено обшуки за місцем тимчасового розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцях проживання та у транспортних засобах начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 . Було виявлено та вилучено мобільні телефони, службові документи та пакети з порошкоподібною речовиною.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_1 на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_7 (по особовому складу) від 27.04.2022 № 370 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_5 " на момент внесення відомості про вчинення посадовими особами рівненського ІНФОРМАЦІЯ_9 правопорушень, передбачених статтями 426-1, 370 КК України, та був службовою посадовою особою органу військового управління.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зокрема, скеровує діяльність підпорядкованого територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Про подію стало відомо 27.07.2023, після того як слідчим Державного бюро розслідувань було проведено обшуки у службових кабінетах ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 , та за місцем проживання начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_1 .

За результатами обшуків вилучено службові документи та мобільні телефони, особисті речі підполковника ОСОБА_1 , зазначені у протоколах обшуку від 26.07.2023 в межах зазначеного вище кримінального провадження, зокрема й ті, що стосуються проходження служби начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_1 та колишнього військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 солдата

ОСОБА_8 ході розслідування було відібрано пояснення у осіб, які були присутні під час проведення слідчих дій на території ІНФОРМАЦІЯ_10 , а саме у оперативного чергового ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_9 та штаб-сержанта ОСОБА_10 , які підтвердили факти проведення обшуків працівниками ДБР та надали копії складених в їх присутності протоколів обшуків.

Також в акті службового розслідування зазначено, що для всебічності, повноти, своєчасності та об`єктивності результатів службового розслідування було отримано матеріали кримінального провадження.

З отриманих матеріалів було підтверджено, що вилучена у підполковника ОСОБА_1 речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину - амфетамін (копія висновку експерта від 27.07.2023 № 19/118/10-8715-2015-2023 додається).

Станом на момент завершення службового розслідування в межах зазначеного кримінального провадження Рівненським міським судом Рівненської області винесено ухвалу від 28.07.2023 про застосування до підполковника ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, терміном на 60 діб - до 25.09.2023, починаючи з 27.07.2023.

На виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 01.08.2023 по справі № 569/13755/23 підполковника ОСОБА_1 відсторонено від посади в межах строку досудового розслідування, а саме до 25.09.2023.

Відповідно до відомостей з ЄРДР: 26.04.2023, близько 20:00 год. начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_2 , являючись начальником відносно солдата ОСОБА_4 , діючи за сприяння та пособництва начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_1 , діючи в порушення вимог ст. 6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні кімнати № 9 будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на застосування психологічного насильства щодо підлеглого військовослужбовця, діючи з прямим умислом, з метою спричинення йому моральних страждань та демонстрації своєї явної переваги, будучи невдоволеним фактом можливої співпраці солдата ОСОБА_4 з відповідними правоохоронними органами щодо викриття його та ОСОБА_1 протиправної діяльності, організував та реалізував механізм застосування насильства щодо підлеглого ОСОБА_4 , а саме тримаючи в правій руці предмет, заздалегідь підготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, у вигляді дерев`яної бити, умисно наніс солдату ОСОБА_4 один удар дерев`яною битою у ділянку передпліччя правої руки, один удар у ділянку правого плеча, один удар у потиличну ділянку голови та один удар у задню ділянку стегна лівої ноги, у подальшому примусив стати його на коліна та впродовж наступних приблизно 10 хвилин словесно ображав та погрожував фізичною розправою, чим завдав потерпілому солдату ОСОБА_4 додаткових психологічних страждань.

Водночас, за вказаних обставин та у вказаний час начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_1 , умисно підтримуючи протиправний умисел свого керівника - начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 , вчинив пособництво щодо застосування насильства щодо солдата ОСОБА_4 , а саме надавав поради ОСОБА_2 про нанесення більшої кількості ударів по ОСОБА_4 , та з метою унеможливлення можливого спротиву ОСОБА_4 перебував поруч з останнім та додатково здійснював психологічний тиск і за допомогою свого мобільного телефону марки "Iphone 13PRO" здійснював фільмування процесу завдання останньому тілесних ушкоджень, при цьому словесно ображав та погрожував фізичною розправою, чим завдав потерпілому солдату ОСОБА_4 додаткових психологічних страждань.

Поряд із цим, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення за чужий рахунок, діючи з прямим умислом на незаконний збут психотропних речовин наркозалежним особам. усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог Законів України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", "Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.09.2009, без належного дозволу на здійснення діяльності, пов`язаної з розробленням, виробництвом, виготовленням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, придбанням, реалізацією (відпуском), ввезенням на територію України, вивезенням з її території, транзитом через Україну, використанням, знищенням наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений точний час, але не пізніше 26.07.2023, за попередньою змовою та спільно в групі з іншими невстановленими на цей час особами, умисно, незаконно придбав з метою збуту у великих розмірах психотропну речовину "амфетамін", обіг якої обмежено, яку розфасував по різних упакуваннях (zip-пакетах) та став зберігати з метою збуту у різних місцях (при собі, в особистих речах, у помешканні за місцем фактичного проживання за адресою АДРЕСА_4 , зокрема загальною масою у розмірі 7,138 грам до моменту їх вилучення під час проведення обшуку впродовж 26-27 липня 2023 року.

Відповідно до відомостей, внесених до ЄРДР від 16.08.2023 в межах зазначеного вище кримінального провадження:

Окрім зазначеного вище, підполковник ОСОБА_1 неодноразово схиляв до спільного вживання наркотичних речовин свого підлеглого солдата ОСОБА_4 , який проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_11 на посаді водія відділу забезпечення (а.с. 30-36).

Також судом встановлено, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому листом (вх. 8158 від 22.08.2023), адресованим до ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомило про те, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 26.07.2023 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України та за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 315, ч. 2 ст. 315, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1 КК України. На лист про надання інформації у зазначеному кримінальному провадженні № 9/727 від 11.08.2023, для забезпечення об`єктивного, всебічного та повного проведення службового розслідування, призначеного відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.08.2023 № 212-АГД, направлено копії матеріалів кримінального провадження (на 41 арк.) та копії відеозапису на флеш-носії (а.с. 29).

Суд бере до уваги, що долученою до позовної заяви ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11.01.2024 у справі № 569/13755/23 (а.с. 50-57), якою продовжено щодо ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, зокрема, що:

"27.07.2023 ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.07.2023 з додержанням вимог ст. 276-278 КПК України ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28.07.2023 ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01.08.2023 ОСОБА_1 відсторонено від займаної посади до 25.09.2023" (а.с. 50-57).

Таким чином, суд зазначає, що відомості про фактичні обставини вчиненого правопорушення та процесуальні дії, що відображені в акті службового розслідування, узгоджуються з процесуальними документами, складеними в межах відповідного кримінального провадження.

Оцінюючи обставини, які встановлені актом службового розслідування, про внесені до ЄРДР відомості стосовно ОСОБА_1 , суд наголошує на тому, що військова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова (військова) дисципліна базується на високій свідомості, моралі, честі, етиці та зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги та Статутів.

Отже, на переконання суду, наведені вище обставини, безвідносно до їх кримінально правової кваліфікації, свідчать про порушення позивачем як військовослужбовцем та посадовою особою органу військового управління, проаналізованих вище по тексту судового рішення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової Присяги.

Щодо процедури проведення службового розслідування слід зазначити про таке.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

У кожному випадку вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень вимог Закону України "Про запобігання корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок № 608).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Таким чином, існування таких обставин як внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, - є визначеною законом підставою для призначення службового розслідування.

За приписами пункту 1 Розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Як встановлено судом, наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.08.2023 №212-АГД «Про призначення службового розслідування», відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами), на підставі доповіді оперативного чергового, подання ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 28.07.2023 по справі № 56913755/23, з метою уточнення причин і умов, що могли сприяти вчиненню правопорушення, внесеного до ЄРДР кримінального провадження за № 0000079, наказано провести службове розслідування.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

За правилами пункту 2 Розділу ІV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІV Порядку №608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Таким чином, в позовній заяві цілком підставно вказано про те, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема, знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; давати пояснення чи відмовитися давати будь-які пояснення, подавати документи.

У справі, що розглядається, на час проведення службового розслідування позивач утримувався під вартою, що підтверджується дослідженими судом доказами та не заперечується позивачем. Зазначену обставину суд вважає такою, що об`єктивно позбавляла відповідача можливості ознайомити позивача з наказом про призначення службового розслідування, а також запропонувати позивачу надати пояснення.

Однак, суд зауважує, що невчинення відповідних дій (ознайомлення з наказом, отримання пояснень) не перешкоджало призначенню та проведенню службового розслідування, позаяк ні Дисциплінарним статутом ЗСУ, на Порядком №608 не встановлено такої обов`язкової умови для призначення службового розслідування, як ознайомлення військовослужбовця, якого стосується службове розслідування, із наказом про призначення службового розслідування, та отримання від нього пояснень.

Надання пояснень військовослужбовцем є лише одним з джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин в межах службового розслідування.

Натомість, як встановлено судом, під час проведення службового розслідування було відібрано пояснення в оперативного чергового ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_9 та штаб-сержанта ОСОБА_10 , який перебував у складі добового наряду оперативним черговим ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності яких працівниками ДБР були проведені обшуки та складені протоколи таких слідчих (розшукових) дій.

Крім цього, в розпорядження відповідача від Територіального правління ДБР були надані копії матеріалів кримінального провадження та відеозапис на флеш носії щодо подій, які стосувалися предмета службового розслідування.

На думку суду, наявних у відповідача матеріалів було достатньо для встановлення обставин щодо факту внесення відомостей до ЄРДР стосовно позивача та надання правової оцінки таким обставинам в розрізі правових норм, якими регламентовано дисциплінарну відповідальність військовослужбовців. Відсутність пояснення позивача не призвела до неповноти встановлених службовим розслідуванням обставин дисциплінарного правопорушення.

Відповідно до Розділу V Порядку №608, за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

За такого правового регулювання, суд вважає, що не ознайомлення військовослужбовця, стосовно якого проводилося службове розслідування, з актом службового розслідування, не перешкоджає його розгляду командиром (начальником).

Відповідно до пункту 1 Розділу VІ Порядку №608, за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

За правилами пункту 2 Розділу VІ Порядку №608, дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

Таким чином, доведення виданого наказу до відома військовослужбовця під підпис із зазначенням дати доведення є обов`язковим.

У справі, що розглядається, така вимога відповідачем дотримана не була. Як стверджує позивач, про те, що службове розслідування було проведене, та про його результати, він довідався під час судового розгляду Рівненським міським судом Рівненської області 11.01.2024 клопотання про продовження ОСОБА_1 запобіжного заходу. Наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.08.2023 № 36 "Про результати службового розслідування" було надано лише на адвокатський запит представника позивача. Відповідач таких обставин не заперечив та жодним чином не спростував, покликаючись на неможливість вчинення відповідної дії у зв`язку з утриманням позивача під вартою.

Такі доводи відповідача суд оцінює критично та зазначає, що з метою дотримання прав особи, щодо якої за результатами службового розслідування було прийнято рішення клопотати перед вищим командуванням про притягнення до дисциплінарної відповідальності, було цілком можливим надіслати копію прийнятого наказу засобами поштового зв`язку. Натомість відповідачем жодних дій задля доведення до відома позивача такої інформації вчинено не було.

Разом з тим, зазначені обставини були враховані судом при відкритті провадження в цій справі, коли суд вважав, що позивач не пропустив строк звернення до суду з позовом, оскарживши наказ № 36 від 28.08.2023 в місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, тобто з дати направлення відповідачем на адвокатський запит матеріалів службового розслідування листом від 08.02.2024 № 9/125 (а.с. 42). Такі обставини відповідач також не заперечив.

Суд вважає, що несвоєчасне доведення до відома військовослужбовця виданого за результатами службового розслідування наказу вказує на недотримання процедурних вимог після завершення службового розслідування, однак жодним чином не впливає на правомірність такого наказу.

За приписами статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Суд зазначає, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідно встановити факт дисциплінарного правопорушення, тобто невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. При цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості.

Це, у свою чергу, наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Зважаючи на те, що матеріали службового розслідування містили достатній обсяг інформації, яка підтверджувала вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд вважає, що у начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 було достатньо правових підстав для висновку про порушення позивачем вимог статей 11, 16, 49, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ. А відтак наказ № 36 від 28.08.2023 є обґрунтованим, у тому числі й в частині рішення клопотати перед вищим командуванням про притягнення підполковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді накладення дисциплінарного стягнення "Пониження у військовому званні на один ступінь", що відповідає вимогам статті 56 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

При цьому, оскарженим наказом дисциплінарне стягнення на позивача накладене не було та відомості про реалізацію дисциплінарного стягнення в матеріалах судової справи відсутні.

Оцінюючи доводи позивача про те, що встановлені в акті службового розслідування від 28.08.2023 обставини правопорушень, за які ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, становлять суть та зміст обставин кримінальних правопорушень, про які повідомлено ОСОБА_1 про підозру, та підлягають доведенню виключно в порядку, встановленому КПК України, суд враховує таке.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за Дисциплінарним статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Тобто, військовослужбовця може бути притягнуто до: (1) дисциплінарної відповідальності за цим Статутом; (2) адміністративної відповідальності за КУпАП; (3) кримінальної відповідальності у разі вчинення кримінального правопорушення.

Законодавець вирізняє окремі види юридичної відповідальності військовослужбовця за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правового та дисциплінарно-правового аспектів.

Суд звертає увагу на те, що кримінальна відповідальність військовослужбовця настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Разом з цим, підстави та порядок притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності, визначаються Законом №551-XIV.

Отже, дисциплінарна та кримінальна відповідальність військовослужбовця є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення військовослужбовця до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

При цьому, вирішення питання про правомірність притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого уповноважений командир (начальник) вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, наявність чи відсутність судового рішення про визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення не є визначальною для притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності, оскільки питання про дисциплінарну відповідальність вирішується за результатами проведення службового розслідування.

В розумінні КАС України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши основні вагомі аргументи учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що відповідачем в порядку та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, були правильно встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення та видано обґрунтований наказ за результатами службового розслідування. Матеріалами судової справи не підтверджується факт порушення прав та законних інтересів позивача внаслідок прийняття відповідачем наказу № 36 від 28.08.2023 "Про результати службового розслідування". Доводи позивача правомірності оскарженого наказу не спростовують та не дають суду підстав для його скасування.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_6 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складений 12 лютого 2025 року.

Суддя Н.О. Дорошенко