Справа № 728/88/25
Суддя: Роздайбіда О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 728/88/25
Номер провадження 2-а/728/11/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Роздайбіда О.В.

при секретарі Петренко О.Г.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 977178 від 01.01.2025 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Судові витрати, а саме судовий збір покласти на відповідачів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на неї безпідставно було складено постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності за хибний виклик поліції. Так як вона є працівником дитячої бібліотеки, і 1 січня перебувавши на роботі, стала свідком подій ,а саме, того, що в обідній час завідуюча ОСОБА_3 влаштувала розлиття спиртних напоїв з колегами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , техпрацівницею ОСОБА_6 . Позивач, за рекомендацією директора установи Іванько Ганни Володимирівни для підтвердження зазначених фактів, зафіксувала дані неподобства на відео власним мобільним телефоном. На її зауваження вони прореагували негативно, із вживанням нецензурної лексики, ОСОБА_6 взагалі накидалась на неї та намагалась завдати тілесні ушкодження і відібрати телефон, в зв`язку з чим, під їх натиском, вона змушена була вибігти з будівлі бібліотеки без верхнього одягу. На вулиці, о 13 годині 47 хвилин, вона зателефонувала на лінію «102» та викликала наряд поліції, при цьому чергова порадила не заходити в приміщення , а дочекатися наряду поліції на вулиці для її особистої безпеки та уникнення повторного нападу, що вона і зробила. Під охороною прибувшого наряду поліції вона повернулася в приміщення, працівник поліції відібрав у позивача пояснення із зазначенням кваліфікації дій як мобінг, що передбачено ст. 173-5 КУПАП, але після спілкування з завідуючою, працівники поліції зайшли в її кабінет і повідомили, що «роздувати» цю ситуацію не потрібно, щоб не дискредитувати комунальний заклад і їй потрібно примиритися та поїхали. Після їх від`їзду завідуюча відразу заявила їй, що вона тут працювати не буде і вимагала писати заяву на звільнення та змусила її віддати ключі від робочого приміщення, тобто на неї продовжився психологічний тиск та цькування. За таких обставин вона змушена була повторно звернутись на лінію «102» і повторно викликала наряд поліції із зазначенням, що попередній наряд не вжив належних заходів по її захисту від нападок колег. Повторно прибув наряд поліції, виник черговий скандал, вона вимагала вилучити докази попойки, але працівники поліції відмовили вилучати пляшку із спиртним, зазначивши, що для цього потрібна санкція прокурора. На її вимогу про проведення освідвання учасників на предмет алкогольного сп`яніння теж намагалися уникнути цієї процедури, і лише після її заяви про подання скарги вимушені були погодитися, але навмисно затягували час, із райвідділу прибули ще не менше п`яти працівників поліції, вона так зрозуміла із керівництва, які заборонили наряду складати документи та морально погрожували їй і її рідним мобілізацією через ТЦК, порекомендували викликати швидку допомогу винним та звинуватити її у безпідставній провокації конфлікту, лише о 16 годині 35 хвилин, після збігу двогодинного терміну, вони змогли виїхати до медичного закладу для проведення освідування, самі тести в Бахмацькій ЦРЛ проводились після 17 години, тобто понад три години після інциденту, тоді як законодавчо передбачено, що освідування має бути проведено протягом двох годин. Лікар, який проводив освідування, із його результатами її не ознайомив, повідомив що результати надаються лише з дозволу головного лікаря, якого на даний час немає. Вона заявляла про порушення правил освідування та вимагала взяти зразки крові для проведення експертизи, але її вимоги були проігноровані. 02 січня 2025 року, коли вона була на роботі, колеги продовжили вчиняти щодо неї мобінг, тому надвечір змушена була знову звернутися до чергової частини Бахмацького райвідділу, де її повідомили, що винна саме вона у безпідставному виклику наряду поліції і щодо мене складено адміністративний протокол та адміністративна постанова, але видати їх копії відмовились, тому вона змушена була подати письмову заяву про видачу вказаних документів. 03 січня 2025 року в неї стався гіпертонічний криз, що підтверджено викликом швидкої допомоги, 04 січня 2025 року її стан ще погіршився, змушена була повторно викликати швидку допомогу, ці дні мене рятували саме лікарі швидкої допомоги, і після обстеження в Бахмацькій поліклініці черговий лікар відкрив їй лікарняний, на якому перебуває до цього часу. Лише 08 січня 2025 року їй видали адмінпротокол та саму постанову про накладення на адміністративного стягнення серії ГБВ № 977178 від 01.01.2025 року по ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп., яку вона вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області 14 січня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача - Головного управління Національної поліції у Чернігівській області надійшов відзив, в якому представник відповідача позов не визнав, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначив, що постанова винесена законно відповідно до чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду долучив до справи диск з відеозаписом подій від 01.01.2025 з службової бодікамери.

В судовому засідання позивачка підтримала викладене в позовній заяві, та пояснила, що дії працівників поліції Шуя О.М. та Лут В.М. відбувалися з явним порушенням законодавства, так як замість того, щоб захистити її права, вони безпідставно склали на неї постанову про хибний виклик. При тому факт вчинення мобінгу, хуліганства і розпиття спиртних напоїв працівниками місцевої дитячої бібліотеки залишився поза увагою. Просила провести справедливий розгляд справи і зважити на всі обставини.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до ст.162 КАС України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до ст.162 КАС України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не надав.

Заслухавши думку позивача, установивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою серії ГБВ № 977178 від 01.01.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Шуя О.В. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за скоєння нею правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП України. В постанові зазначено,що 01.01.2025 року о 15 год. 05 хв. за адресою м. Бахмач вулиця Шевченка, 42 гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» про факт вживання алкогольних напоїв та перебування на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння працівників Бахмацької бібліотеки. Вищевказану постанову ОСОБА_1 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України «Про електронні комунікації»; здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як вбачається з вимог ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, міліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, міліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Отже, з оскаржуваної постанови ГБВ № 977178 від 01.01.2025 вбачається, що позивачу інкриміновано правопорушення саме за ст. 183 КУпАП.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної Постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із частини 1 статті 75 КАС України, вбачається, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із ст. 2 Розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.04.2023 № 357 (далі Інструкція) підрозділ «102» - відділ служби «102» УОАЗОР, працівники якого за допомогою автоматизованого робочого місця працівника підрозділу «102» системи ІПНП у цілодобовому режимі здійснюють приймання екстрених викликів і реєстрацію повідомлень про правопорушення або події, що надходять телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», а також за допомогою інших видів зв`язку.

Відповідно до п. 5 ч. 11 ст. 1 Розділу ІІІ Інструкції, під час спілкування із заявником першочергово встановлювати та вносити до системи ІПНП інформацію про: вид правопорушення або події (визначається з урахуванням можливості настання найбільш тяжких наслідків) та попередню кваліфікацію; час, місце (адресу), обставини вчиненого правопорушення або події (у разі неможливості заявника назвати точну адресу вчинення правопорушення уточнити приблизну адресу, де вчинено правопорушення (район, напрямок в`їзду або виїзду з міста, розташовані поблизу магазини, торговельні центри, парки або інші орієнтири), на електронній мапі встановити маркер приблизного місця вчинення правопорушення та за його допомогою знайти найближчі орієнтири, які допоможуть зорієнтуватись заявнику); дані про потерпілого або заявника (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстрація місця проживання, місце перебування, абонентський номер, а також чи потребує він або інші особи медичної допомоги; іншу необхідну інформацію, проставивши маркер події за територіальним місцем розташування підрозділу «102» в разі ненадання заявником своїх установчих даних або адреси місця вчинення правопорушення або події; територію місця перебування заявника та місця вчинення правопорушення, якщо місце вчинення правопорушення або події не збігається з місцем перебуванням заявника.

Згідно з фабулою ЄО № 7 від 01.01.2025 (копія додається) на оперативну лінію «102» о 13:48 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 в дитячій міській бібліотеці неодноразово і зараз відбувається розпиття спиртних напоїв завідуючою і її друзями, котрі намагались безпідставно і примусово відпустити раніше додому. Заявниця має відео початку застілля на робочому місці. За заявницю напали, намагалися забрати телефон, роздряпали палець. Заявниця вибігла на вулицю, ЕМД не потрібно. Просить направити наряд поліції .(а.с.20)

Згідно з фабулою ЄО №11 від 01.01.2025 (копія додається) на оперативну лінію «102» о 15:05 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 наряд поліцій вже був та не вказали про стан алкогольного сп`яніння особи на робочому місці, сказали, що не бачать ознак сп`яніння. Заявниця повідомила що не скаржиться, а просить направити знову наряд поліції для фіксації.

У ході опрацювання зазначеної заяви співробітниками поліції були відібрані пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які пояснили, що під час обідньої перерви 01.01.2025 року вона обідали. До них зайшла ОСОБА_1 і почала знімати на мобільний телефон без їх згоди. Вони зробили їй зауваження. Остання вибігла з кабінету, і як вияснилось пізніше, викликала поліцію.(а.с.21-25)

Згідно пояснень ОСОБА_1 ,доданих до матеріалів справи вбачається, що на протязі останніх двох місяців колектив Бахмацької дитячої бібліотеки де вона працює почала до мене погано ставитися, посміхаються, принижують її, звинувачують що не виконує посадові обов`язки, 01.01.2025 року близько 14:00 год. їй повідомила завідуюча ОСОБА_3 , що сьогодні короткий день до 14 год і вона може іти додому. Але на її думку, колектив хотів її підставити, щоб був привід звільнити з роботи. В обідній час 01.01.2024 року вона увійшла в кімнату відпочинку де обідав весь колектив, і де видно було, що відбувалося розпивання спиртних напоїв. Після агресивної поведінки на зауваження зі сторони колег, вона й викликала поліцію.

Дослідженим в судовому засіданні аудіозаписом звернення ОСОБА_1 01.01.2025 року на тел.102, підтверджується той факт, що позивач дійсно повідомляв черговому поліції про те, що її колеги, вчиняють відносно неї хуліганські дії, при цьому вона запитала в оператора, що їй потрібно робити в даному випадку на що оператор відповів щоб вона для власної безпеки чекала наряд поліції на вулиці, де вона і знаходиться.

З другого запису виклику поліції слідує, що виклик був здійсненний повторно, так як хуліганські дії відносно неї не припиняються і перший екіпаж не розібрався і поїхав без притягнення винних осіб до відповідальності.

Крім того ввечері вже після робочого часу ОСОБА_1 звернулася на лінію 102 та поскаржилася на противозаконні дії працівника поліції ОСОБА_7 , який погрожував ТЦК її батьку та хлопцю.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач після повідомлення на лінію 102 діяла в чіткому порядку, про який йому було повідомлено оператором 102, очікуючи приїзду патруля поліції, і умислу на даремного виїзд на місце виклику працівників поліції у позивача не було ні першого ні другого разу.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису наданим позивачем та відповідачами, вбачається , що 01.01.2025 в приміщенні бібліотекі, в кабінеті відбувається застілля між працівниками бібліотеки. Після зауваження позивачки ОСОБА_1 відносно розпиття спиртних напоїв у робочий час в приміщенні дитячої бібліотеки, на неї накидається одна з колег та намагається вирвати телефон, після чого ОСОБА_1 вибігає на вулицю і здійснює виклик поліції.

Прибувши, працівники поліції заходять разом з ОСОБА_1 до приміщення бібліотеки намагаються вияснити, що трапилось. Вислуховують пояснення заявниці і учасників, намагаються врегулювати конфлікт, відбирають у ОСОБА_1 пояснення в яких вона наголошує на постійний мобінг на роботі, в той день на розпиття спиртних напоїв і дрібне хуліганство вчинене відносно неї. Працівник поліції обіцяє розібратися з ситуацією, при цьому пропонують домовлятися з колегами мирно.

Після цього, коли протиправні дії відносно неї зі сторони колег не припинилися, надійшов другий виклик ОСОБА_1 до поліції на лінію 102. При цьому знову приїжджає той самий екіпаж з працівниками ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на що ОСОБА_1 висловлює свої заперечення, так як прибувши перший раз, вони не знайшли причини виклику і ніхто не був притягнутий до відповідальності. При цьому під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, а саме ОСОБА_7 взявши телефон ОСОБА_1 , яка в той час спілкувалася з батьком по телефону, який хвилювався за події які відбуваються на роботі доньки, почав виясняти де проживає батько, скільки йому років, який стан його здоров`я, погрожував приїхати до нього і відправити служити.

Після огляду у лікаря нарколога працівників бібліотеки на стан алкогольного сп`яніння, який згідно результату не підтвердився, відносно ОСОБА_1 було складено протокол і постанову за хибний виклик поліції.

Отже, з боку відповідачів суду не надано належних та допустимих доказів здійснення позивачем хибного виклику, які обставини були встановлені за результатами такого виклику, якими доказами це підтверджується.

Суд встановив, що відповідач не надав жодних фактичних даних, які б підтверджували умисний характер виклику позивачем екстреної служби чи завідомо неправдиву інформацію. Натомість матеріали справи, включно з поясненнями позивачки та наявними відеозаписами, свідчать про те, що її дії були зумовлені реальними обставинами, які викликали побоювання за власну безпеку. Зокрема, агресивна поведінка колег, що включала словесні образи, кидання на позивачку, цькування та виниклий конфлікт на робочому місці.

Суд зазначає, що відповідачем належно не доведено факт надання позивачкою неправдивої інформації під час звернення до поліції; наявність умислу у діях позивачки на зловживання службами поліції; відсутність реальної потреби у втручанні поліції для запобігання можливій загрозі.

Тому, суд обґрунтовано дійшов висновку, що постанова постановлена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при дослідженні справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, є недоведеним.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року в справі Аллене де Рібермон проти Франції підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Відповідно до ч. 1ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинення порушення та вини особи в його вчиненні.

Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а в матеріалах справи відсутня належна доказова база, яка б об`єктивно підтверджувала факт умислу позивача щодо хибного виклику поліції, а тому суд вважає позовну вимогу про скасування постанови такою, що підлягають задоволенню, а постанова - скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ГБВ № 977178 від 01.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. у справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн.60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, м. Чернігів проспект Перемоги,74, .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.02.2025 року.

Суддя О.В. Роздайбіда