Справа № 756/11838/24
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № 462 від 13.09.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.09.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2024 позов повернуто.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для повернення позову були відсутні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах встановлює Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС).

За змістом частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист .

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (частина четверта статті 5 КАС).

Відповідно до частин першої, другої статті 160 КАС у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною першою статті 168 КАС передбачено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Вимоги до змісту позовної заяви наведені у частини п`ятій статті 160 КАС. Перелік документів, що мають бути долучені до позову, визначений у статті 161 КАС.

Згідно частини першої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС).

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що позовна заява може бути повернута на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС лише у разі неусунення протягом встановленого судом строку порушень норм статей 160, 161 КАС, які були вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Так, залишаючи позовну заяву без руху та здійснюючи її подальше повернення, суд першої інстанції вказав про відсутність всіх документів, які вказані у додатках до позовної заяви, а також неналежне засвідчення додатків до позову.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху направлена позивачу 03.10.2024 на адресу, зазначену ним особисто у позовній заяві, яка є місцем реєстрації та проживання. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 12.10.2024 копія ухвали про залишення позовної заяви без руху від 25.09.2024 була вручена матері ОСОБА_3 . Отримання вказаної ухвали 12.10.2024 скаржник не заперечує.

З урахуванням викладеного, позивач мав право у строк до 17.10.2024 усунути недоліки позовної заяви, надавши до суду відповідні документи (докази).

Відповідно до частини дев`ятої статті 120 КАС строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач 14.10.2024, тобто у межах встановленого строку, засобами поштового зв`язку направив до суду першої інстанції заяву із долученими до неї документами щодо усунення недоліків позову.

Вказані документи надійшли до суду першої інстанції 22.10.2024, однак вже 18.10.2024, тобто одразу наступного дня після спливу строку усунення недоліків, суд першої інстанції своєю ухвалою повернув позов.

Водночас, як вірно вказує скаржник, Верховний Суд у постанові від 20.07.2023 у справі № 300/2856/22 наголосив на тому, що при вирішенні питання про дотримання учасниками процесу встановлених судами строків на усунення недоліків поданих заяв, скарг суди повинні враховувати розумний строк між останнім днем виконання ухвали суду про усунення вказаних у ній недоліків, часом поштового пересилання та часом реєстрації канцелярією суду заяви заявника/скаржника стосовно усунення недоліків поданого до суду процесуального документа.

У справі, що розглядається, суд першої інстанції не врахував вказаного. Тому, зважаючи на те, що позивачем були виконані всі залежні від нього дії у строк, що був встановлений судом, то повернення позовної заяви згідно оскаржуваної узвали є передчасним.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв передчасне рішення про повернення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права які призвели до неправильного вирішення питання, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 34, 243, 312, 320, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2024, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку