Справа № 240/108/24
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/108/24

12 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду знаходиться вищезазначена адміністративна справа.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне витребувати додаткові докази у справі.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами 3, 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Під час апеляційного розгляду даної справи колегією суддів встановлено, що предметом розгляду у даній справі є правомірність відмови щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на умовах, визначених ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку на 6 років у відповідності із Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі, яка постійно проживала в зоні гарантованого добровільного відселення та станом на 01 січня 1993 року прожила в цій зоні не менше 3-х років.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що підстави для призначення спірної пенсії відсутні, оскільки документально підтверджений період проживання (роботи) на території зони гарантованого добровільного відселення, станом на 01.01.1993 року становить лише 8 днів, що є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону №796. Отже право на зниження пенсійного віку на 6 років документально не підтверджено.

Відповідно до довідки Коростенської РДА Житомирської області від 08.03.2023 № А-172 (а.с. 8) ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в с. Сухарівка Народицького району Житомирської області на момент аварії на ЧАЕС (26.04.1986) по 21.09.1990.

Позивач має посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 17.03.2015 (а.с. 66).

Разом з тим, відповідно до копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 25.07.1986 (а.с. 52-55) позивач навчалась у СПТУ №34 м. Києва з 01.09.1985 по 24.07.1986 (диплом серії НОМЕР_3 від 24.07.1986, а з 25.07.1986 по 19.11.1996 працювала в ОП Дарницькому шовковому комбінаті "Дарниця". Місто Київ не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

У постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 556/1172/17, від 11 березня 2024 року у справі № 500/2422/23, від 19 вересня 2024 року у справі № 460/23707/22, від 02 жовтня 2024 року у справі № 500/551/23 Верховний Суд зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Між тим, враховуючи, що навчання та робота зазвичай є тривалими періодами, протягом яких особа постійно перебуває (проживає) в певному місці, зазначені вище записи трудової книжки позивача дають колегії суддів привід для сумніву щодо фізичного перебування ОСОБА_1 у періоди з 01.09.1985 по 24.07.1986 та з 25.07.1986 по 19.11.1996 в зоні гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, колегія суддів вважає за необхідне запропонувати ОСОБА_1 надати суду обґрунтовані пояснення, підтверджені належними доказами, щодо її фізичного перебування в зоні радіоактивного забруднення в періоди з 01.09.1985 по 24.07.1986 та з 25.07.1986 по 19.11.1996 з урахуванням наявних записів трудової книжки про навчання та роботу в цей період у місті, яке не відноситься до зони радіоактивного забруднення.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Керуючись ст.ст. 80, 205, 243, 308, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Запропонувати ОСОБА_1 подати до суду обґрунтовані пояснення, підтверджені належними доказами, щодо її фізичного перебування в зоні радіоактивного забруднення в періоди з 01.09.1985 по 24.07.1986 та з 25.07.1986 по 19.11.1996 з урахуванням наявних записів трудової книжки про навчання та роботу в цей період у місті, яке не відноситься до зони радіоактивного забруднення.

Витребовувані документи подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 5 днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі неможливості виконання вимог ухвали повідомити суд про причини у письмовому вигляді через канцелярію суду.

Роз`яснити, що згідно зі ст.80 КАС України:

- будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду;

- особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали;

- у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає .

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.