Справа № 620/9520/24
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 лютого 2025 року

м. Київ

справа №620/9520/24

адміністративне провадження №К/990/315/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В. М.,

суддів: Берназюка Я. О., Стеценка С. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів (головуючий-суддя (суддя-доповідач) - Бевзенко В.М., судді: Берназюк Я.О., Стеценко С.Г.) від участі у розгляді касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №620/9520/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача у проведенні позивачу перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2024 № ФЧ55215;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 31.05.2024 № ФЧ55215, з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», зі збереженням доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №620/9520/24 позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову відповідача в проведенні позивачу перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2024 № ФЧ55215;

- зобов`язано відповідача здійснити позивачу з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 31.05.2024 №ФЧ55215, з урахуванням індексації, проведеної на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» , з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

03.01.2025 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, у якій скаржник просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №620/9520/24, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий-суддя (суддя-доповідач) - Бевзенко В.М., судді: Берназюк Я.О., Стеценко С.Г.

Суд ухвалою від 21.01.2025, відкрив касаційне провадження у справі №620/9520/24, витребував справу з суду першої інстанції та запропонував учасникам справи надати відзив на касаційну скаргу.

Вказана ухвала направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана позивачем 27.01.2025.

В межах строку, установленого частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позивач 06.02.2025 направив до Верховного Суду заяву про відвід колегії суддів (головуючий-суддя (суддя-доповідач) - Бевзенко В.М., судді: Берназюк Я.О., Стеценко С.Г.) від участі у розгляді касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №620/9520/24, яка зареєстрована у касаційному суді 07.02.2025 та передана судді-доповідачу - 10.02.2024.

В обґрунтування заяви про відвід вказує, що підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є те, що суди попередніх інстанції не врахували правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2024 у справі №400/6254/24. Зазначає, що судді Бевзенко В.М., Берназюк Я.О., Стеценко С.Г. брали участь при ухваленні рішення Верховного Суду від 16.12.2024 у зразковій справі №400/6254/24 та не висловили окремих думок щодо ухваленого рішення. На думку позивача, судді пов`язані єдиною думкою відносно предмету і підстав позову та у силу принципу незворотності у поведінці, не можуть прийняти іншого ніж негативне рішення при розгляді цієї справи. Звертає увагу, що при відкритті провадження у справі № 620/9520/24, колегія суддів не звернула увагу, що касатор звернувся з касаційною скаргою виключно на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №620/9520/24, але Суд відкрив касаційне провадження на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №620/9520/24, тим самим виявив упередженість та намагається вирішити спір на користь відповідача. Також висловлює доводи стосовно того, що Суд помилково відкрив касаційне провадження у цій справі, оскільки ця справа розглянута судами попередніх інстанцій в порядку спрощеного позовного провадження, а відтак рішення суду першої та апеляційної інстанції не підлягають касаційному оскарженню. Також зазначає, що за ідентичними текстом касаційних скарг одного і того же касатора іншими колегіями Верховного Суду ухвалами від 06.01.2025 у справі №620/9111/24, від 06.01.2025 у справі № 620/9933/24, від 09.01.2025 у справі №620/9119/24 у відкритті касаційних проваджень відмовлено.

В зв`язку з вищенаведеними обставинами, вважає, що відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 36 КАС України колегія суддів (головуючий-суддя (суддя-доповідач) - Бевзенко В.М., судді: Берназюк Я.О., Стеценко С.Г.) підлягає відводу.

Вирішуючи, чи є заява про відвід обґрунтованою, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Отже, вказаною нормою передбачено вирішення питання про відвід в порядку письмового провадження, тобто без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Водночас, за ініціативою самого суду, питання про відвід може бути розглянуте у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У цій справі Суд не вбачає підстав для вирішення питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Положенням частини одинадцятої статті 40 КАС України встановлено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Також приписами зазначеної статті визначено, що відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

У зв`язку з тим, що суддя Берназюк Я.О. 11.02.2025 перебував у відрядженні (наказ від 07.02.2025 №241/0/6-25), ця ухвала постановляється у перший день його роботи після повернення з відрядження.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Аналізуючи зазначені положення, Суд зауважує, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або у будь-якій формі. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення судді до спору і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права безпосередньо не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою цього Суду (справи "Білуха проти України", заява № 33949/02, пункт 49; "Fey v. Austria", заява № 14396/88, пункти 27, 28 та 30; "Wettstein v. Switzerland", заява № 33958/96, пункти 42-43; "Pullar v. United Kingdom", заява № 22399/93, пункт 38) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

При цьому не слід брати до уваги твердження заявника стосовно того, що колегія суддів брала участь при ухваленні рішення Верховного Суду від 16.12.2024 у зразковій справі №400/6254/24 та не висловили окремих думок щодо ухваленого рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а також безпідставності, на його думку, висновків колегії суддів щодо відкриття касаційного провадження у цій справі, позаяк відповідно до частини 4 статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналогічна позиція щодо застосування критерію "неупередженості" судді висловлена Верховним Судом в ухвалах від 27 жовтня 2020 року у справі № 826/8426/14, від 06 жовтня 2022 року у справі № 640/17351/19, від 24 січня 2023 року у справі № 826/9693/13-а, від 11 липня 2023 року у справі № 200/5179/22, від 13 травня 2024 року у справі № 215/2945/23 та від 23 липня 2024 року у справі № 990/217/24.

Окрім того, Суд відхиляє доводи заявника з приводу того, що у цій справі касатор звернувся з касаційною скаргою виключно на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №620/9520/24, адже в резолютивній частині касаційної скарги відповідач просив скасувати як постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 так і рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 у цій справі.

Також Суд зазначає, що оцінка наявності чи відсутності підстав для відкриття касаційного провадження є виключним повноваженням та компетенцією Суду і вказане вирішено колегією суддів в ухвалі про відкритті касаційного провадження у цій справі.

Таким чином, заява Безхмельницина Г.В. про відвід колегії суддів (головуючий-суддя (суддя-доповідач) - Бевзенко В.М., судді: Берназюк Я.О., Стеценко С.Г.) ґрунтується на припущеннях та незгоді з ухвалою Суду від 21.01.2025 про відкриття касаційного провадження у цій справі, а також фактично із висновками Верховного Суду, викладених у рішенні від 16.12.2024 за результатами розгляду зразкової справи №400/6254/24. У заяві позивача відсутні об`єктивні докази та доводи, які б підтверджували наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності колегії суддів, зокрема, такі, які містять належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію".

Частиною четвертою статті 40 КАС України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засіданні, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Отже, Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів (головуючий-суддя (суддя-доповідач) - Бевзенко В.М., судді: Берназюк Я.О., Стеценко С.Г.) у зв`язку з чим, наявні підстави для передачі заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів для проведення автоматичного розподілу для визначення судді для її розгляду.

Керуючись статтями 31, 36, 39, 40, 256 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованою заяву Безхмельницина Георгія Володимировича про відвід колегії суддів (головуючий-суддя (суддя-доповідач) - Бевзенко В.М., судді: Берназюк Я.О., Стеценко С.Г.) від участі у розгляді касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2024 у справі №620/9520/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів (головуючий-суддя (суддя-доповідач) - Бевзенко В.М., судді: Берназюк Я.О., Стеценко С.Г.) для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому статтею 31 КАС України, для розгляду вказаної заяви про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач: В. М. Бевзенко

Судді: Я. О. Берназюк

С. Г. Стеценко