Справа № 580/11517/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року справа № 580/11517/24
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Слободянюка А.І. (за ордером про надання правничої допомоги),

представників відповідача Ромашко В.Є., Чущевої А.В. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу №580/11517/24 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича з позовною заявою до Черкаської митниці (далі відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 17.09.2024 №UA26 за підписом начальника Черкаської митниці Д. Дорофія та податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 17.09.2024 №UA27 за підписом начальника Черкаської митниці Д. Дорофія.

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що ним був ввезений на територію України автомобіль легковий, що був у використанні, марки TOYOTA; модель: LAND CRUISER 150; номер кузова: НОМЕР_1 , країна відправлення/експорту: SE (Швеція), придбаний за договором купівлі-продажу від 18.06.2019, укладеного з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), згідно якого вартість транспортного засобу складає 90 000 СЕК (шведських крон). Митне оформлення автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 150 здійснено на підставі митної декларації №UA/401050/2019/009212 від 01.07.2019

Також позивачем був ввезений автомобіль легковий, що був у використанні, марка: SKODA; модель: OCTAVIA; номер кузова: НОМЕР_2 країна відправлення/експорту: SE (Швеція), придбаний за договором купівлі-продажу від 20.04.2020 у Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), згідно якого вартість транспортного засобу складає 15 000 СЕК (шведських крон). Митне оформлення автомобіля легкового SKODA OCTAVIA номер кузова: НОМЕР_2 здійснено за МД №№UA/100670/2020/102589 від 27.04.2019.

У 2024 році Черкаською митницею проведено документальну невиїзну перевірку дотримання позивачем вимог митного законодавства у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями: від 01.07.2019№ UA401050/2019/009212; від 27.04.2020 № UA100670/2020/102589, та складено акт від 29.08.2024 № 10/24/7.27-19/, яким встановлено порушення позивачем вимог:

- пункту 2 частини 2 статті 5, частини 1 статті 257 Митного кодексу України (далі МК України) в частині заявлення достовірних відомостей про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

- пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України (далі ПК України) в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, які ввозяться на митну територію України , в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів на суму 102 100,72 грн, у т.ч. ввізне мито 31906,60 грн та податок на додану івартість 70 194,12 грн. на додану вартість

На підставі акта перевірки прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач зазначає наступне:

- у доповідній записці відділу проведення митного аудиту Черкаської митниці від 07.08.2024 №19/19/2363 на підставі листа уповноваженого органу Королівства Швеції від 22.05.2023 №UTR2023-27 про результати перевірки, проведеної за запитом Державної митної служби України в рамках адміністративної допомоги стосовно вивезення та експорту транспортних засобів «SKODA OCTAVIA», з`ясовано, що продаж вказаного автомобіля на території Королівства Швеції здійснено за рахунком від 07.04.2020 №01/04, згідно якого вартість транспортного засобу складає 33 000 SЕК (шведських крон), в той час як ввезено позивачем за митною декларацією від 27.04.2020 № UA100670/2020/102589 на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2020, укладеного з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), згідно якого вартість автомобіля складає 15 000 SЕК (шведських крон);

також продаж автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER 150» на території Королівства Швеції здійснено за рахунком від 14.06.2019 №329, згідно якого вартість транспортного засобу складає 239 000 з SЕК (шведських крон), , в той час як автомобіль ввезено позивачем за МД №UA/401050/2019/009212 від 01.07.2019 на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2019, укладеного з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), згідно якого вартість транспортного засобу складає 90 000 СЕК (шведських крон).

Позивач зазначає, що жодними доказами не підтверджується, що договори купівлі-продажу автомобілів від 18.06.2019 та від 20.04.2020, укладені з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), визнані неправомірними та/або недійсними, скасованими в установленому законом порядку, а їх зміст чи окремі положення містять недостовірні відомості, у тому числі щодо вартості автомобілів. Зазначені обставини не знайшли свого підтвердження у відповіді митних органів Королівства Швеції;

- автентичність вартості транспортного засобу підтверджується експортною митною декларацією типу ЕХ №20LTLC0100EK09D989, яка створювалася на підставі контракту від 20.04.2020, і у якій вказана вартість автомобіля «SKODA OCTAVIA» згідно договору;

- результати митного оформлення автомобілів не оспорені і не скасовані до цього часу;

- рахунок-фактура від 14.06.2019 №329, у якому вказана вартість транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 150» 239 000 шведських крон, та рахунок-фактура від 07.04.2020 №01/04, у якому вказана вартість транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» 33 000 шведських крон, викликають сумніви з приводу їх дійсності щодо недостовірності відомостей, оскільки не підтверджені банківськими платіжними документами щодо його оплати, а позивач не підтверджує їх оплати; рахунок-фактура від 07.04.2020 №01/04 із вказаною датою не існує та не створювався, оскільки є посилання на рахунок від 06.04.2020; митні органи Королівства Швеції не надали та не підтвердили жодного рахунку з датою 07.04.2020; у рахунку фактурі від 06.04.2020 №01/04 отримувачем вказано ОСОБА_2 , з яким позивач не був знайомий; рахунок-фактура від 14.06.2019 №329 із вказаною датою також не існує та не створювався, митні органи Королівства Швеції не надали та не підтвердили жодного рахунку з датою 14.06.2019, містилося посилання на рахунок від 13.06.2020; шведська компанія «Bergslagenc Skogstjanst AB» не являлась власником транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» до 07.04.2020, оскільки згідно технічного паспорту № від 07.04.2020 стала власником лише 07.04.2020, а тому не могла розпоряджатися транспортним засобом як особистою власністю, продавати автомобіль та виставляти рахунок-фактуру від 06.04.2020 №01/04 із ціною товару 33 000 шведських крон; шведська компанія «Bergslagenc Skogstjanst AB» не являлась власником транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER 150» до 14.09.2019, оскільки згідно технічного паспорту № від 14.06.2019 стала власником лише 14.09.2019, а тому не могла розпоряджатися транспортним засобом як особистою власністю, продавати автомобіль та виставляти рахунок-фактуру від 14.09.2019 №329 із ціною товару 239 000 шведських крон; рахунок-фактура від 06.04.2020 №01/04 із ціною 33 000 шведських крон не був зареєстрований в системі продавця, що підтверджується відсутністю логотипу у лівому верхньому куті, що спростовує достовірність вказаного документа; у рахунку; у рахунку-фактурі від 13.06.2019 №329 із ціною товару 3290000 шведських крон не ідентифікується транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», ідентифікаційний код НОМЕР_3 , який вказаний у митній декларації №UA401050/2019/009215; рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає виставлення сум до оплати. І не підтверджує факт передачі товару;

- у відповідача відсутні оригінали рахунків-фактур, а тому їх копії є неналежними та недопустимими доказами;

- умовами договорів купівлі-продажу не передбачено виставлення та оплату рахунків-фактур;

- відповідач при зверненні до Державної митної служби України щодо направлення міжнародного запиту до митних органів Королівства Швеції не витребував конкретних документів, щодо яких виник сумнів у правильності визначення митної вартості транспортних засобів, внаслідок чого неможливо достовірно пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості;

- митна вартість автомобілів була визначена за результатами консультацій з митним органом, а тому у подальшому митниця не має права здійснювати митний контроль;

- під час проведення перевірки відповідачем витлумачено на власний розсуд зміст листа від уповноважених органів Королівства Швеції, який покладено в основу висновків перевірки, та яким не підтверджено автентичність запитуваної інформації, оскільки при направленні запиту Черкаською митницею не обгрунтовано зміст підозри у частині правильності визначення бази оподаткування транспортних засобів, у чому така підозра полягає та не розкрито, які саме документи містять неправдиві відомості в частині фактичної вартості автомобілів; митні органи Королівства Швеції не володіють відомостями, хто організував митне оформлення автомобілів, отримали інформацію з бізнесової системи продавця, тобто третіх осіб, у зв`язку з чим не можуть завірити дані як автентичні; у листі митних органів королівства Швеції відсутні відомості про продавця;

- відповідачем не враховані пояснення позивача, надані на акт перевірки, у зв`язку з чим позивач не реалізував своє право на подання заперечень у межах строків, встановлених ПК та МК України, що свідчить про порушення процедури прийняття податкових повідомлень-рішень та є підставою для їх скасування;

- перевірка проведена в період дії мораторію на її проведення, що свідчить про відсутність підстав для її проведення та призводить до неможливості посилатись на документи та інформацію, отримані в результаті проведення перевірки;

- позивач не міг виступати суб`єктом відповідальності за правильністю визначення бази оподаткування, оскільки митне оформлення здійснювалось митними брокерами;

- відповідачем не доведено наявність умислу в діях позивача;

- відсутній належним чином засвідчений переклад українською мовою рахунків-фактур, листів митних органів Королівства Швеції, що виключає можливість визнання таких документів належними та допустимими доказами;

- станом на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень закінчились строки зберігання первинних документів щодо ввезення транспортних засобів, а тому провести повну, об`єктивну та всебічну перевірку не було можливим.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, наданому до суду 06.12.2024, проти позову заперечив, пославшись на ті обставини, що декларант (позивач у справі) самостійно визначив митну вартість автомобілів за резервним методом, тим самим підтвердив, що надані документи, зазначені у графі 44 МД для застосування методу визначення митної вартості товарів, що імпортуються, не можуть бути використані, так як відомості не підтверджені документально. Отже митну вартість визначено декларантом, а не митницею, а тому доводи позивача про те, що митниця не має право здійснювати перевірку митної вартості, є необгрунтованими.

Відповідно до інформації та документів, наданих листом уповноважених органів Королівства Швеція від 22.05.2023 № UTR 2023-27 (далі лист № UTR 2023-27) доведеного до Черкаської митниці листом Держмитслужби від 15.06.2023 №26/26-04/7.27/1431 (вх. Черкаської митниці від 15.06.2023 № 2711/4), отриманого на запит Черкаської митниці від 06.01.2023 №7.27-1/19/4/131, складений відповідно до вимог наказу Держмитслужби України від 06.07.2005 №639 «Про затвердження Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування» за результатами перевірки, проведеної в рамках адміністративної допомоги, встановлено, що продаж товару «Автомобіль легковий марки TOYOTA LC (реєстраційний номер « НОМЕР_4 ») на території Королівства Швеції здійснено на підставі рахунку від 14.06.2019 №329. Згідно зазначеного рахунку, вказаний транспортний засіб було продано Bergslagenc Skogstjanst AB (Продавець) громадянину України ОСОБА_3 (Покупець) за ціною 239000,00 SEK (шведських крон).

Також згідно вказаного листа встановлено, що продаж товару «Автомобіль легковий марки «SKODA OCTAVIA» (реєстраційний номер « НОМЕР_5 », VIN: НОМЕР_2 ) на території Королівства Швеції здійснено на підставі рахунку від 07.04.2020 № 01/04. Згідно зазначеного рахунку, вказаний транспортний засіб було продано Bergslagenc Skogstjanst AB (Продавець) громадянину України ОСОБА_4 (Покупець) за ціною 33000,00 SEK (шведських крон).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 352 МК України, визначено, що посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

За результатами аналізу інформації та документів, отриманих листом № UTR 2023-27, з урахуванням інформації та документів, зазначених у пунктах 2.2, 2.3 частини ІІ акта перевірки, встановлено, що договори купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н; від 20.04.2020 № б/н, що були надані під час митного оформлення транспортних засобів «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) за МД №009212 та «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) за НОМЕР_6 , містять недостовірні відомості щодо вартості вищезазначених транспортних засобів.

Інформація від уповноважених органів Королівства Швеція отримана відповідно до вимог Протоколу ІІ «Про взаємну адміністративну допомогу в митних справах» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифіковану Законом України від 16.09.2014 №1678-VII. З посиланням на ст. 8 вищевказаного Протоколу ІІ ч. 8 ст. 94 КАС України зазначає, що лист № UTR 2023-27 наданий на виконання запиту митних органів України та перекладений українською мовою є належним носієм доказової інформації у справі, що розглядається.

Щодо підстав проведення перевірки, то такою підставою є надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України митна декларація країни експорту не є документом, що підтверджує митну вартість товару, в той же час згідно пункту 3 частини 2 статті 53 МК України саме рахунок-фактура (інвойс) визначено як один із документів, що є підтвердженням митної вартості товару.

На умисний характер дій позивача вказують фактичні обставини придбання, ввезення на митну територію України та декларування транспортних засобів, а саме: наявність шкідливих наслідків у вигляді заниження суми митних платежів, ухилення від подання митному органу під час декларування документів, що підтверджують факт оплати продавцеві за транспортні засоби або митних декларацій країни вивезення або транзиту.

З огляду на вказане вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на законних підставах і скасуванню не підлягають. У задоволенні позову просить відмовити.

16.12.2024 позивач в особі представника Слободянюка А.І. надав відповідь на відзив на позовну заяву, у якій вказав, що відповідач не спростував доводів позивача, викладених у позовній заяві.

27.12.2024 позивач надав клопотання про долучення доказів у справі, а саме: постанови Черкаського апеляційного суду від 02.12.2024 у справі №712/10557/23, на підтвердження фактичних обставин, встановлених судом у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

07.02.2025 відповідач надав до суду додаткові пояснення. у яких вказав, що відповідно до статті 345 МК України, документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України не пізніше закінчення 1095 дня від дати подання митної декларації.

Установлений пунктом 521 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ мораторій на проведення документальних перевірок контролюючими органами не розповсюджувався на митні органи з 23.05.2020, отже відповідно до абзацу десятого пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПКУ, зупинявся на період з 18 березня по 22 травня 2020 року на 66 календарних днів.

Також після введення в Україні воєнного стану згідно з пунктом 102.9 статті 102 ПКУ з 17.03.2022 було зупинено перебіг строків, визначених ПКУ, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у зв`язку з мораторієм на проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи на підставі приписів підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 ПКУ з 05.04.2022 до моменту поновлення повноважень митних органів на проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи був зупинений відлік строку давності. Згідно з підпунктом 1 пункту 912 розділу XXI «Прикінцевих та перехідних положень» МКУ (в редакції Закону України від 20 березня 2024 року № 3613-IX) повноваження митних органів на проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи поновлено з 1 травня 2024 року. Таким чином, для обрахування визначених статтею 102 ПКУ строків давності слід враховувати їх зупинення на період з 18 березня по 22 травня 2020 року, тобто на 66 календарних днів, та з 17.03.2022 до 30.04.2024 на 776 календарних днів. Враховуючи положення статті 102 ПКУ строки давності для проведення перевірок складають 1937 дні.

Окремо, в судовому засіданні позивач зазначав про прийняте рішення про коригування митної вартості товару, однак позивач навмисно вводить суд в оману, оскільки Черкаською митницею не приймалося жодних рішень про коригування митної вартості товару за МД від 27.04.2020№ UA100670/2020/102589. На підтвердження зазначеного надав роздруківку з офіційної програми митниці АСМО « Інспектор».

Ухвалою судді від 25.11.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 15.01.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 11.02.2025 ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 14.00 год. 12.02.2025.

У судове засідання, відкладене на 14.00 год. 12.02.2025, позивач та представники сторін не з`явились, тому технічний запис судового засідання не здійснювався.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили, просили у його задоволенні відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та його представника, пояснення представників відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивачем у справі ОСОБА_1 в митному режимі імпорт за МД від 01.07.2019 №UA401050/2019/009212 задекларовано товар автомобіль легковий, що був у використанні марки TOYOTA, модель: LAND CRUISER 150; номер кузова: НОМЕР_1 , країна відправлення/експорту: SE (Швеція).

Транспортний засіб «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) було ввезено на митну територію України на підставі рахунку від 18.06.2019 № б/н, згідно з яким його було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) громадянину України ОСОБА_5 за ціною 90 000,00 SEK (шведських крон).

Також в митному режимі імпорт за МД від 27.04.2020 № UA100670/2020/102589 позивачем задекларовано автомобіль легковий, що був у використанні, марка SKODA; модель: OCTAVIA; номер кузова: НОМЕР_2 країна відправлення/експорту: SE (Швеція)

Транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) (модельний рік « 2010», реєстраційний номер « НОМЕР_5 », VIN: НОМЕР_2 ), було ввезено позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2020 № б/н, укладеного між «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) та громадянином України ОСОБА_6 , згідно з яким вартість транспортного засобу складає 15000,00 SEK (шведських крон)

За МД від 01.07.2019 №UA401050/2019/009212; від 27.04.2020 № UA100670/2020/102589 ОСОБА_1 самостійно визначив митну вартість за резервним методом.

06.01.2023 Черкаська митниця звернулась до Державної митної служби України з листом №27-1/19/4/131 у якому на підставі порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби України від 06.07.2005 №639, просила розглянути можливість щодо направлення запиту до митних органів Королівства Швеції для підтвердження чи спростування підозри у частині заниження митної вартості транспортних засобів, зазначених у додатку №1, які ввезені на територію України ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи запит Черкаська митниця вказала, що взято до уваги відповідь уповноважених органів Королівства Швеція від 20.09.2022 №UTR 2022-267, та за результатами аналізу зовнішньоекономічних операцій встановлено, зокрема, що у 38 транспортних засобах із 40 застосовано резервний метод визначення митної вартості, тобто є підстави вважати, що вартість транспортних засобів була занижена; встановлено факт фальсифікації документів, що свідчать про вартість транспортного засобу та надання фіктивних інвойсів під час митного оформлення; та ін. (т. 1, а.с. 139-140).

За запитом Державної митної служби України митниця Швеції направила лист від 22.05.2023 № UTR 2023-27, яким повідомила, що провела розслідування щодо експорту 53 транспортних засобів в Україну, зазначених у додатку №1, та у рамках розслідування зв`язалася з попередніми власниками транспортних засобів у Швеції, які володіли ними перед продажем на експорт, щоб отримати необхідну документацію.

Митниця Швеції звернула увагу, що не могла знайти жодної інформації про транспортні засоби в їх реєстрі. Це означає, що транспортні засоби, про які йде мова, не могли пройти митний контроль у Швеції. Відповідно до інформації, наданої деякими продавцями, з якими вдалося зв`язатись, покупець особисто забрав транспортний засіб і відповідав за експорт. Митниці невідомо, хто організовував митне оформлення.

Оскільки шведська митниця не завершила процес митного оформлення, вона не має доступу до супровідної документації (включаючи контракти), окрім рахунків-фактур, отриманих щодо ціни, і, отже, не може провести повне порівняння з документами, наданими Державною митною службою України.

Супровідні документи щодо ціни зазначено у додатках №2 та 3. Шведська митниця зазначила, що отримала інформацію з бізнес-системи продавця і через цей факт не може завірити дані як автентичні (т. 1, а.с. 69).

Відділом проведення митного аудиту Черкаської митниці опрацьовано лист митниці Королівства Швеції від 22.05.2023 № UTR 2023-27 та встановлено, що транспортний засіб

«TOYOTA LC (реєстраційний номер « НОМЕР_4 ») ввезено на територію України позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2019, укладеного з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), вартість 90 000 шведських крон, проте продаж здійснено на території Королівства Швеції на підставі рахунку «Bergslagenc Skogstjanst AB» від 14.06.2019 №329 за ціною 239000,00 SEK (шведських крон).

Також транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) ввезено на територію України позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2020, укладеного з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), вартість 15 000 шведських крон, проте продаж здійснено на території Королівства Швеції на підставі рахунку «Bergslagenc Skogstjanst AB» від 07.04.2020 №01/04 за ціною 30 000,00 SEK (шведських крон).

У зв`язку з цим запропоновано прийняти рішення про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 01.07.2019 №UA401050/2019/009212; від 27.04.2020№ UA100670/2020/102589.

Черкаською митницею відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 336, п. 1 ч. 3 ст. 345, п. 2 ч. 2 ст. 352 МК України та на підставі наказу Черкаської митниці від 08.08.2024 № 118 проведено документальну невиїзну перевірку громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ), за результатами якої складено акт № 10/24/7.27-19/ від 29.08.2024 (надалі акт перевірки) про результати документальної невиїзної перевірки платника податків громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями: від 01.07.2019№ UA401050/2019/009212; від 27.04.2020№UA100670/2020/102589.

Перевіркою встановлено, що дані рахунку від 14.06.2019 №329 ідентифікуються з відомостями договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н та документами, поданими під час митного оформлення транспортного засобу «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) за НОМЕР_8 за: назвою марки автомобілю легкового: «TOYOTA»; моделлю: «LC (LAND CRUISER)»; реєстраційним номером: « НОМЕР_4 »; продавцем: «Bergslagenc Skogstjanst AB»; покупцем: « ОСОБА_7 »;

Згідно відомостей рахунку від 14.06.2019 № 329 вартість транспортного засобу складає 239000,00 SEK (шведських крон), проте згідно відомостей договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №009212, транспортного засобу «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_3 за ціною 90000,00 SEK (шведських крон).

Також дані рахунку від 07.04.2020 № 01/04 ідентифікуються з відомостями договору купівлі-продажу від 20.04.2020 № б/н, поданими ОСОБА_1 під час митного оформлення транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) за НОМЕР_6 за: назвою марки автомобілю легкового: «SKODA»; моделлю: «OCTAVIA»; номером кузова (VIN): « НОМЕР_2 »; реєстраційним номером: « НОМЕР_5 »; продавцем: «Bergslagenc Skogstjanst AB».

Згідно з відомостями рахунку від 07.04.2020 № 01/04 вартість транспортного засобу складає 33000,00 SEK (шведських крон), проте згідно з відомостями договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №102589, транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_3 , за ціною 15000,00 SEK (шведських крон).

В договорі купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданому до МД №102589, покупцем зазначено громадянин України ОСОБА_8 , у рахунку від 07.04.2020 №01/04 покупцем зазначено громадянин України ОСОБА_9 .

Враховуючи вказані обставини було встановлено, що договори купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н; від 20.04.2020 № б/н, що були надані під час митного оформлення транспортних засобів «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) за НОМЕР_8 та «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) за НОМЕР_6 містять недостовірні відомості щодо вартості вищезазначених транспортних засобів.

За висновком акта перевірки позивачем порушені вимоги:

пункту 2 частини другої статті 52, частини двадцять першої статті 58, частини першої статті 257 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VІ, в частині заявлення достовірних відомостей про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі - Податковий кодекс України), в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, які ввозяться на митну територію України,

в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів на загальну суму 102100,72 гривень, в тому числі, ввізне мито 31906,60 гривень, податок на додану вартість 70194,12 гривень.

На підставі акта перевірки відповідачем були прийняті податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 17.09.2024 №UA26, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами, у сумі 31 906,60 грн, та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6 999,53 грн, всього 38 906,30 грн, та податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 17.09.2024 №UA27, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів фізичними особами у розмірі 70 194,12 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17 548,53 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина 5 статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Статтею 345 МК України встановлено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Статтею 352 МК України передбачено, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка (ч. 1 ст. 354 МК України).

Отже, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, є підставою для проведення перевірки.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.04.2024 № 120/14574/21-а, у разі, якщо митний орган, приймаючи митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття рішень про донарахування податкових зобов`язань, проте у разі якщо митний орган не визначав митну вартість товару, а така вартість була визначена платником податку самостійно, то митний орган вправі здійснювати митний контроль і після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №808/1236/16 (адміністративне провадження №К/9901/18937/18).

Судом встановлено, що позивачем у справі ОСОБА_1 ввезено на територію України:

автомобіль легковий «TOYOTA LAND CRUISER 150» номер кузова НОМЕР_1 , країна відправлення/експорту: SE (Швеція), на підставі рахунку від 18.06.2019 № б/н, згідно з яким його було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) позивачу за ціною 90000,00 SEK (шведських крон);

автомобіль «SKODA OCTAVIA» номер кузова: НОМЕР_2 , реєстраційний номер « НОМЕР_5 » країна відправлення/експорту: SE (Швеція) на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2020 № б/н, укладеного між «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) згідно з яким вартість транспортного засобу складає 15000,00 SEK (шведських крон)

Митна вартість на вказані автомобілі за МД від 01.07.2019 №UA401050/2019/009212 та МД від 27.04.2020 № UA100670/2020/102589 самостійно задекларована позивачем за резервним методом.

За результатами аналізу листа уповноваженого митного органу Королівства Швеції від 22.05.2023 № UTR 2023-27 та наданих до нього копій рахунків-фактур відповідачем встановлено, що продаж автомобіля «TOYOTA LC (реєстраційний номер « НОМЕР_4 ») здійснено на території Королівства Швеції на підставі рахунку «Bergslagenc Skogstjanst AB» від 14.06.2019 №329 за ціною 239000,00 SEK (шведських крон), а продаж автомобіля «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) здійснено на території Королівства Швеції на підставі рахунку «Bergslagenc Skogstjanst AB» від 07.04.2020 №01/04 за ціною 30 000,00 SEK (шведських крон).

Отже інформація, зазначена у листі уповноваженого митного органу Королівства Швеції від 22.05.2023 № UTR 2023-27 та надані копії вказаних рахунків-фактур не підтверджують автентичність документів, наданих позивачем при митному оформленні вказаних автомобілів, тобто не підтверджують, що продаж автомобілів здійснено саме за вказаними рахунками-фактурами, та відповідно до пункту частини 2 статті 351 МК України є підставою для проведення документальної перевірки позивача.

Згідно статті 272 МК України, підпункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість.

Базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: 1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; 2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру (п. 1 ч.1 ст. 279 МК України).

База оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, визначається відповідно до цього Кодексу.

Згідно пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. (частин 1, 2 статті 51 МК України)

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч.8 8 статті 264 МК України).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 276 МК України платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

За правилами статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до пункту 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Питання щодо визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами регламентується статтею 368 МК України «Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів».

Відповідно до статті 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, банківських виписках, електронних повідомленнях з інтернет-магазинів, інших документах, які містять відомості про вартість таких товарів.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу шляхом прийняття письмового рішення за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як вбачається з акту перевірки згідно відомостей рахунку від 14.06.2019 № 329 вартість транспортного засобу складає 239 000,00 SEK (шведських крон), проте згідно відомостей договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №009212, транспортного засобу «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_3 за ціною 90000,00 SEK (шведських крон).

Згідно з відомостями рахунку від 07.04.2020 № 01/04 вартість транспортного засобу складає 33 000,00 SEK (шведських крон), проте згідно з відомостями договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №102589, транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_3 , за ціною 15000,00 SEK (шведських крон).

В договорі купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданому до МД №102589, покупцем зазначено громадянин України ОСОБА_8 , у рахунку від 07.04.2020 №01/04 покупцем зазначено громадянин України ОСОБА_9 .

При цьому позивач стверджував, що вартість автомобілів оплатив готівкою: «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) продавцю, а автомобіля «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 перевізникам. На підтвердження відсутності оплати безготівковим шляхом надав виписки по картковому рахунку.

Отже позивач не надав доказів на підтвердження оплати вартості автомобілів, як про це зазначено у ст. 368 МК України, а інформацією митного органу Королевства Швеції підтверджується інша вартість проданих на території Швеції автомобілів, отже відповідач має право самостійно визначити митну вартість автомобілів на підставі документів, зазначених у ст. 53 та 352 МК України.

Судом встановлено, що відповідач визначив митну вартість автомобіля «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) за вартістю, вказаною у рахунку-фактурі від 14.06.2019 № 329, що складає 239000,00 SEK (шведських крон), та митну вартість автомобіля «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) рахунку від 07.04.2020 № 01/04 за вартістю, вказаному у рахунку-фактурі від 07.04.2020 № 01/04 що складає 33000,00 SEK (шведських крон), тобто за отриманою від уповноваженого митного органу Королівства Швеції інформацією, зазначеною у листі від 22.05.2023 № UTR 2023-27 та документально підтвердженою згідно наданих копій рахунків-фактур продавця «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) відомостями щодо вартісних характеристик автомобілів.

Надаючи оцінку вказаним доказам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Верховний Суд у своїх постановах (від 05 березня 2019 року у справі №820/305/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 140/902/19) неодноразово зазначав, що підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань, під час ввезення товарів на митну територію України, може слугувати лише офіційна документально підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів.

Тобто у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних характеристик товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони» від 16.09.2014 №1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, вчинену у частині політичних положень (преамбула, стаття 1, розділи I, II, VII) 21 березня 2014 року в м. Брюсселі та у частині торговельно-економічних і галузевих положень (розділи III, IV, V, VI) 27 червня 2014 року в м. Брюсселі.

Згідно Протоколу 11 про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до угоди про асоціацію між ЄС та його країнами-членами, з одного боку, і Україною з другого боку, сторони домовились, що адміністративне співробітництво є важливим для реалізації та контролю преференційного режиму, наданого відповідно до цієї Глави, та підкреслюють свої зобов`язання боротися з незаконними діями та шахрайством в митних питаннях, пов`язаних з імпортом, експортом, транзитом товарів та їх розміщенням під будь-яким іншим митним режимом або процедурою, зокрема заходи заборони, обмеження або контролю.

Відповідно до ст. 8 вищевказаного Протоколу ІІ запитуваний орган повинен надіслати результати розслідувань органу-заявнику в письмовій формі разом із відповідними документами, завіреними копіями або іншими додатками. Ця інформація може бути надана в комп`ютеризованій формі, якщо орган-заявник не просив про інше.

Оригінали документів повинні бути передані тільки на запит у випадках, коли завірених копій буде недостатньо. Ці оригінали мають бути повернуті за першої можливості.

Згідно з ч. 8 ст. 94 КАС України іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 53 МК України документом, який підтверджує митну вартість товарів, є: 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Суд бере до уваги приписи а також, що згідно Протоколу 11 інформація може бути надіслана у комп`ютеризованій формі, рахунки-фактури «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) отримані митним органом Швеції з бізнес-системи продавця, і інші рахунки-фактури щодо продажу не встановлені, та доходить висновку, що надіслана листом № UTR 2023-27 інформація та її документальне підтвердження є належним доказом на підтвердження того, що автомобілі продані «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) на території Швеції за ціною, відповідно, 239 000 шведських крон та 33 000 шведських крон.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що рахунки-фактури від 14.06.2019 №329 та від 07.04.2020 №01/04 не стосуються автомобілів, оскільки вказане спростовується актом перевірки, яким встановлено, що дані рахунку від 14.06.2019 №329 ідентифікуються з відомостями договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н та документами, поданими під час митного оформлення транспортного засобу «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) за МД №009212 за: назвою марки автомобілю легкового: «TOYOTA»; моделлю: «LC (LAND CRUISER)»; реєстраційним номером: « НОМЕР_4 »; продавцем: «Bergslagenc Skogstjanst AB»; покупцем: «Віталій Боровик», а дані рахунку від 07.04.2020 № 01/04 ідентифікуються з відомостями договору купівлі-продажу від 20.04.2020 № б/н, поданими ОСОБА_1 під час митного оформлення транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) за НОМЕР_6 за: назвою марки автомобілю легкового: «SKODA»; моделлю: «OCTAVIA»; номером кузова (VIN): « НОМЕР_2 »; реєстраційним номером: « НОМЕР_5 »; продавцем: «Bergslagenc Skogstjanst AB».

Також суд з огляду на приписи ст. 53 МК України не погоджується з доводами позивача про те, що рахунки-фактури є лише розрахунковим документом, а не первинним документом, який свідчить про передачу автомобілів, позаяк його доводи стосуються підтвердження господарських операцій згідно законодавству України.

Натомість у зовнішньоекономічній діяльності таким документом є саме рахунок-фактура.

Щодо доводів позивача, що ані з запиті до митних органів Королівства Швеції, ані в протоколі про порушення митних правил не зазначено законних підстав надіслання вказаного запиту, як це передбачено п. 1 Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого Наказом Державної митної служби України № 639 від 6.07.2005, то вказане спростовується змістом запиту Черкаської митниці №27-1/19/4/131 від 06.01.2023 до Державної митної служби України, у якому зазначено, зокрема, що у 38 транспортних засобах із 40 застосовано резервний метод визначення митної вартості, тобто є підстави вважати, що вартість транспортних засобів була занижена; встановлено факт фальсифікації документів, що свідчать про вартість транспортного засобу та надання фіктивних інвойсів під час митного оформлення; та ін. (т. 1, а.с. 139-140).

Щодо посилання позивача на постанову Черкаського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі №712/10557/23 суд зазначає, що у вказаній постанові зроблено висновок про те, що отримані від митних органів Королівства Швеція документи є неналежними та недопустимими доказами.

Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже правові висновки, зазначені у постанові про адміністративне правопорушення, не є обов`язковими для суду при розгляді адміністративної справи.

Щодо строків проведення документальної перевірки суд зазначає, що відповідно до статті 345 МК України, документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 102.1 статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39 - 2 , застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу) , що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації , звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Відповідно до підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 Податкового кодексу України, відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого контролюючому органу згідно із законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків.

Законом України від 17 березня 2020 року № 533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 18.03.2020) було внесено зміни до ПКУ. Зокрема, підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ доповнено пунктом 522, яким установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на цей же період зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПКУ.

23 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 16.01.2020 № 466- IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві». Вказаним законом поняття «контролюючі органи», яке вживається в ПКУ, розмежовано на податкові та митні органи, визначено повноваження та функції цих контролюючих органів і передбачено, що види документальних перевірок митних органів, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів встановлено МКУ.

Відтак, установлений пунктом 522 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ мораторій на проведення документальних перевірок контролюючими органами не розповсюджується на митні органи з 23.05.2020. Отже, відповідно до абзацу десятого пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПКУ, зупинявся на період з 18 березня по 22 травня 2020 року на 66 календарних днів.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (набрав чинності 17.03.2022) статтю 102 ПКУ було доповнено пунктом 102.9, яким передбачено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених ПКУ, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 102.9 статті 102 ПКУ був виключений відповідно до Закону України від 30.06.2023 № 3219-ІХ).

Законом України від 24 березня 2022 року № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» (набрав чинності 05.04.2022) розділ ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МКУ доповнено пунктом 912.

Приписами підпункту 1 пункту 912 розділу XXI «Прикінцевих та перехідних положень» МКУ (в редакції, що діяла до набрання чинності Закону України від 20 березня 2024 року № 3613-IX) передбачено, що тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (крім випадків, передбачених підпунктом 2 цього пункту) документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються.

Згідно з підпунктом 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 ПКУ відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого контролюючому органу згідно з законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків.

Враховуючи викладене, після введення в Україні воєнного стану згідно з пунктом 102.9 статті 102 ПКУ з 17.03.2022 було зупинено перебіг строків, визначених ПКУ, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у зв`язку з мораторієм на проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи на підставі приписів підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 ПКУ з 05.04.2022 до моменту поновлення повноважень митних органів на проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи був зупинений відлік строку давності.

Згідно з підпунктом 1 пункту 912 розділу XXI «Прикінцевих та перехідних положень» МКУ (в редакції Закону України від 20 березня 2024 року № 3613-IX) повноваження митних органів на проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи поновлено з 1 травня 2024 року.

Таким чином, для обрахування визначених статтею 102 ПКУ строків давності слід враховувати їх зупинення на період з 18 березня по 22 травня 2020 року, тобто на 66 календарних днів, та з 17.03.2022 до 30.04.2024 на 776 календарних днів.

Отже документальна невиїзна перевірка позивача проведена у встановлені законом строки.

Відповідно до частини шостої статті 265 МК України, декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 293 МК України, особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.

Згідно частини другої статті 293 МК України, особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Позивач у справі є декларантом при ввезенні автомобілів, а тому подання митних декларацій уповноваженою особою митним брокером не спростовує його обов`язок сплатити донараховані митні платежі.

Інші доводи позивача не спростовують встановлених вище обставин, тому суд не надає їм правової оцінки.

Згідно із пп. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до ч. 14 ст. 354 МК України, рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в актi про результати перевірки.

Положеннями ч. 6 ст. 345 МК України встановлено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 17.09.2024 №UA26 та від 17.09.2024 №UA27 прийняті відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, в порядку та у спосіб, встановлений законом, є законними та обґрунтованими, а тому підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи письмовим доказам суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Черкаської митниці відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Алла РУДЕНКО