Справа № 638/24350/24
Суддя: Тимченко А. М.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/80/25
РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Тимченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кондратюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа Багрянцев Вячеслав Володимирович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

20 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова як адміністративного з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа ОСОБА_2 , про скасування постанови ПС № 003852 від 10.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що зазначеною постановою керівника ТОВ «Дебант Україна» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-2 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. Підставою для винесення постанови зазначено те, що 27.11.2024 року на а/д М-14 Одеса-Мелітополь (км. 21+434) був проведений габаритно- ваговий контроль т/з DAF XF 380 д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , та встановлено, що вантажовідправником було внесено відомості про масу вантажу до ТТН № Р2611-6 від 26.11.2024р., що не відповідають фактичним даним та перевищують встановлені законодавством нормативно-правові (вагові) параметри понад 10% але не більше 20%.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки посадовою особою відповідача не було враховано, що у технічному паспорті на автомобіль, який позивач надав відповідачу, зазначено, що повна маса т/з становить 20500 кг., маса без навантаження - 10500 кг. Також, даний технічний паспорт має особливу відмітку «спеціалізований вантажний фургон переобладнаний шляхом встановлення гідроборту мод. ZEPRO BZ 10-131IS». З додатково наданих документів ОСОБА_2 документів на т/з встановлено, що згідно висновку №324431 від 13.12.2022 року, виданого Головний сервісним центром МВС України зафіксовано переобладнання т/з DAF XF 380 д/н НОМЕР_1 , шляхом встановлення у задній частині автомобіля-фургона вантажної гідравлічної платформи (гідроборту) мод. ZEPRO BZ 10-131IS. Позивач має Сертифікат UA.017.013039-22 відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу DAF XF 380 д/н НОМЕР_1 , VIN номер НОМЕР_2 , згідно якого визначено, що даний т/з має масу КТЗ у спорядженому стані 10500 кг., а максимально технічно припустиму повну масу 20500 кг., а технічно припустима маса на кожній осі 1-кг/2-кг. При заповненні товарно-транспортної накладної сторона позивача керувалася Законом України «Про автомобільний транспорт» з урахуванням змін, внесених Законом № 1534, які набрали чинності з 1 жовтня 2021 року, а також Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом №363, відповідно до якої форма товарно-транспортної накладної на даний час вона не передбачає всі обов`язкові реквізити, вказані у статті 48 Закону про автомобільний транспорт, які має містити ТТН з 1 жовтня 2021 року. При оформленні замовлення перевезення вантажу та оформленні ТТН підприємством позивача були взяті параметри технічного паспорту СТР №212645 на транспортний засіб DAF XF 380 д/н НОМЕР_1 , згідно з якими при допустимій повній масі без навантаження 10500 кг. та навантаження 20500 кг,, стороною позивача було без сумніву правомірно завантажено допустимі за параметрами транспортного засобу 9500 кг. вантажу для перевезення.

Позивач вважає, що порушення ним Правил дорожнього руху України, за яке ч. 2 ст. 132-2 КУпАП передбачена відповідальність, не підтверджено належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність у діях позивача складу даного адміністративного правопорушення, тому просить оскаржувану постанову скасувати, а справу закрити.

У відзиві на позовну заяву Державна служба України з безпеки на транспорті просила відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так, 27.11.2024 посадовими особами Укртрансбезпеки здійснювалась рейдова перевірка (перевірка на дорозі) відповідно до направлення від 21.11.2024 № 000048. 27.11.2024 о 05 год. 40 хв. на ділянці автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь було зупинено вантажний автомобіль DAF, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 . Під час проведеної перевірки здійснено габаритно-ваговий контроль зазначеного транспортного засобу та встановлено перевищення визначених законодавством габаритно-вагових норм, а саме: загальна маса транспортного засобу склала 19,92 тон при допустимих 18 тон (10,66% перевищення). Таким чином, позивач порушив пункт 22.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого максимальне значення для автомобільних доріг державного значення двовісійного автомобіля складає: 18 тонн. Відповідач зазначає, що саме на вантажовідправника вантажу покладається відповідальність за внесення (зазначення) ним відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним. Тому, виходячи з відомостей товарно-транспортної накладної, наданої водієм, та з результатів проведеного фактичного зважування транспортного засобу, посадовими особами Укртрансбезпеки було зафіксовано порушення, відповідальність, за яке передбачена ст.132-2 КУпАП. Так, згідно відомостей товарно-транспортної накладної від 26.11.2024 № Р2611-6, маса брутто зазначена 9,5 тон, проте за результатом зважування встановлено, що загальна маса транспортного засобу склала 19,92 тон. Отже, відомості про масу вантажу в ТТН не відповідають фактичним даним та перевищують нормативно встановлені законодавством вагові параметри на 10,66 %.

Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Враховуючи положення ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою в.о. начальника відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Романенко Володимиром Васильовичем № ПС 003852 від 10.12.2024, якою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , керівника ТОВ «Дебант Україна», , юридична адреса: м. Харків, вул. Рудика, 6, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Фактичною підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності стало те, що 27.11.2024 року о 05:40 год. на а/д М-14 Одеса-Мелітополь (км. 21+434) був проведений габаритно-ваговий контроль т/з DAF XF 380, д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , та встановлено, що вантажовідправником було внесено відомості про масу вантажу до ТТН № Р2611-6 від 26.11.2024 року, що не відповідають фактичним даним та перевищують встановлені законодавством нормативно-правові (вагові) параметри понад 10% але не більше 20%.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлено Правилами дорожнього руху.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема: б) двовісний вантажний автомобіль на дорогах державного значення - 18 тонн, місцевого значення 14 тонн.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (Офіційний вісник України, 2001 р., № 3, ст. 75).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 132-2 КУПАП настає у разі: внесення(зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

У разі, якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, настає адміністративна відповідальність згідно з ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що ТОВ «Дебант Україна» у товарно-транспортній накладній від 26.11.2024 № Р2611-6, у відомостях про вантаж зазначило, що маса брутто вантажу 9,5 тонн.

Згідно з технічним паспортом НОМЕР_4 на автомобіль DAF XF 380, д/н НОМЕР_1 , його повна маса становить 20500 кг., маса без навантаження - 10500 кг.

Таким чином, максимально допустима вага вантажу для автомобіля DAF XF 380, д/н НОМЕР_1 , - 10 тонн.

Відповідно до п. 11.1. Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу від 14.10.97 №363, товарно-транспортна накладна є основним документом на перевезення вантажів.

Згідно з п. 1 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила), замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів.

Пунктами 10.1., 10.2., 10.3. розділу 10 Правил встановлено, що перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із Замовниками згідно з заявками (додаток 1) або за разовий договір (додаток 2). Заявка подається у вигляді та в строки, передбачені Договором. За погодженням сторін заявка може бути подана на один день, тиждень, декаду або місяць. Разові договори повинні бути укладені в письмовій формі. Відповідно до п. 11.1. розділу 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Обов`язкові реквізити, які зазначаються при оформленні товарно-транспортної накладної, визначено у ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», в якій перелічуються наступні реквізити:

- дата і місце складання;

- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;

- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що у ТТН №Р2611-6 від 26.11.2024, вантажовідправник зазначив: загальна маса автомобіля з вантажем 20 т., маса автомобіля без вантажу 10,5 т., маса брутто вантажу 9,5 т. Згідно з Актом № АР 059246 від 27.11.2024 року та Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.11.2024, якого фактична маса автомобіля разом з вантажем складає 19920 кг.

Відповідно до пп. 6 п. 1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Так, відповідач до відзиву на позовну заяву долучив Декларацію про відповідність № 3593 щодо приладу 20ВА-Д-2-1WWS-0,9 зав.номер 3593; сертифікат відповідності № UA.TR.113-0076/153/3F-24 від 12.09.2024 на ваги автомобільні для зважування в русі 20ВА-Д-2-1WWS-0,9 зав.номер 3593.

Разом з тим, ані оскаржувана постанова, ані Акт № АР 059246 від 27.11.2024 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорті під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільними дорогами, ані Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.11.2024, не містять відомостей про зважувальне обладнання, яке використовувалося, під час вимірювання ваги автомобіля DAF XF 380, д/н НОМЕР_1 , 27.11.2024.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не довів належними та допустимими доказами, що під час зважування 27 листопада 2024 року автомобіляDAF XF 380, д/н НОМЕР_1 , було використано зважувальне обладнання, яке є сертифікованим приладом для вимірювання. Доводи відповідача про те, що саме ваги автомобільні для зважування в русі 20ВА-Д-2-1WWS-0,9 зав.номер 3593, які є сертифікованим приладом вимірювання, були використані 27.11.2024 під час зважування автомобіля DAF XF 380, д/н НОМЕР_1 , ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

За таких обставин, за відсутності належних та допустимих доказів щодо правомірності використання приладу для вимірювання ваги автомобіля DAF XF 380, д/н НОМЕР_1 , суд не може вважати достовірними результати таких вимірювань.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем на виконання обов`язку доказування правомірності спірної постанови не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-2 КУпАП, тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд скасовує оскаржувану постанову та закриває справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа Багрянцев Вячеслав Володимирович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову начальника відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті Романенка Володимира Васильовича № ПС 003852 від 10.12.2024, про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , керівника ТОВ «Дебант Україна», , юридична адреса: м. Харків, вул. Рудика, 6, до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-2 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штраф у розмірі 17000,00 грн скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-2 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (код , адреса: вул. Антоновича, 5, кв. 29,м. Київ, 03150) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605 грн (шістсот п`ять гривень) 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Тимченко