Справа № 694/2607/24
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/2607/24
провадження № 2-а/694/8/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
04.02.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.,
представника позивача Бабенка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Бабенко Руслан Володимирович, до Сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача інспектор СПД №2 (смт Лисянка) Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області лейтенант Коломієць Костянтин Юрійович, про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА № 3196249 від 04.10.2024 року,
Позивач із постановою не погоджується, зазначає, до положень ПДД не порушував, обставини щодо забрудненого та неосвітленого номерного знаку не відповідають дійсним, вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2024 року адміністративний позов прийнято суддею у провадження, залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача інспектора СПД №2 (смт Лисянка) Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області лейтенанта Коломійця Костянтина Юрійовича, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Розгляд справи тричі відкладався для забезпечення права відповідача подати свою позицію стосовно позову, відзив, заяви або клопотання до суду.
Відповідач та третя особа належним чином повідомлялися судом про розгляд справи, за викликами в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв, клопотань не подавали.
За таких обставин, розгляд справи провадився без участі представника відповідача та третьої особи.
Представник позивача адвокат Бабенко Р.В. з`явився в судове засідання, підтримав позовні вимоги, надав свої пояснення по суті справи, відповідав на питання суду.
Заслухавши позивача, оглянувши в судовому засіданні відеозапис з боді-камери інспектора з місця фіксації правопорушення, повно та всебічно дослідивши наявні у справі документи та докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Судом встановлено, що інспектором СПД №2 (смт Лисянка) Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області лейтенантом Коломійцем К.Ю.04 жовтня 2024 року винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3196249 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 190,00 грн.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 04 жовтня 2024 року о 20.31. в смт Лисянка по вул. Тракторній водій керував транспортним засобом з не освітленим номерним знаком в темну пору доби, керував транспортним засобом, обладнаним ременем пасивної безпеки, проте водій був не пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив п.2.3 в) ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 121 ч.5 КУпАП, керував технічно несправним транспортним засобом, а саме: не освітлювалися зовнішні світлові прилади, чим порушив п.31.4.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП, порушив правила зупинки та стоянки, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП, чим порушив п.2.9.в. ПДР керування водієм транспортного засобу з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцять метрів.
Отже, виходячи з описової частини оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за кілька порушень, передбачених різними частинами та статтями КУпАП, з визначенням остаточного стягнення відповідно до санкції ч.1 ст. 121-3 КУпАП, яка передбачає найбільше покарання з перерахованих.
Водночас, позивач у цій справі ставить питання та наводить аргументи лише щодо відсутності порушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, зокрема щодо відсутності обставин неосвітленого або забрудненого номерного знаку.
Виходячи з положень частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Переглядом в судовому засіданні відеозапису з боді-камери інспектора ОСОБА_2 , наданого до матеріалів справи відповідачем, встановлено, що після зупинки транспортного засобу автомобіль поліцейських зупинився позаду, на автомобілі ОСОБА_1 в цей момент залишалися ввімкнутими прилади освітлення, номерний знак не забруднений, чітко вбачаються символи букви та цифри НОМЕР_1 .
Таким чином, за умов відсутності іншої позиції від відповідача та третьої особи, не доведення зворотних обставин достатніми та переконливими доказами, суд констатує відсутність обставин забрудненого та неосвітленого номерного знаку на автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , та не вбачає складу та події, передбаченої ч.5 ст. 121 КУпАП.
В зазначеній частині аргументи та доводи позивача знайшли підтвердження під час розгляду справи та підкріплені достатніми та переконливими доказами.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.
Відповідно до пункту 1.1.ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно пункту 1.9ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Водночас, суд звертає увагу, що в частині інших порушень, зазначених в оскаржуваній постанові, зокрема за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 122 КУпАП, позивачем доводів не наведено, тому їх оцінка судом не надається. Хоча позивача й притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, проте оскаржувана постанова містить вказівку на наявність інших правопорушень з боку позивача, у зв`язку з чим суб`єкт владних повноважень, який її виніс, має виключну дискрецію щодо остаточного визначення розміру стягнення.
Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого лише ч.5 ст.121 КУпАП, тому правові підстави для закриття провадження в адміністративній справі відсутні.
Відповідно до положень частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, частковому відшкодуванню підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.
Також позивачем заявлені вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правову допомогу у справі у розмірі 6 000,00 грн.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За приписами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд зазначає, що на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду копії наступних документів:
- договір про надання правничої (правової) допомоги від 08.10.2024 року;
- розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 08.10.2024;
- акт від 08.10.2024 приймання-передачі наданих послуг до договору від 08.10.2024 про надання правничої допомоги;
- квитанція до прибуткового касового ордера від 08.10.2024 на суму 6 000 грн.
Заперечень з боку відповідача щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу не надходило.
Зважаючи на результат розгляду справи та часткове задоволення позовних вимог, суд частково відшкодовує позивачу суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 19, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Бабенко Руслан Володимирович, до Сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА № 3196249 від 04.10.2024 року задовольнити частково.
Скасувати постанову інспектора СПД №2 (смт.Лисянка) Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області лейтенанта Коломійця Костянтина Юрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3196249 від 04.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн, а справу надіслати на новий розгляд до Сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 );

Відповідач: Сектор поліцейської діяльності №2 Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області (19300, смт. Лисянка, провулок Поштовий,8).

Повний текст рішення складено та проголошено 06.02.2025 о 13:00 год.

Суддя О.Ю. Смовж