Справа № 580/1445/25
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

13 лютого 2025 року Справа № 580/1445/25
м. Черкаси
Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Янківська В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та скасування рішення,

встановив:

10 лютого 2025 року Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене протоколом без номеру та дати про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаному ОСОБА_1 ;

- зобов`язати комісію з розгляду питань щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.01.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині винесення протоколу і постанови про адміністративне порушення від 15.01.2025, направлення на медичний огляд ВЛК, незаконного затримання особи 15.01.2025, та неправомірну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо не видачі військово-облікового документа позивачу, неправомірну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , щодо нерозгляду скарг позивача надії і рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 (Канів) Черкаська область;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (Канів) Черкаська область розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.01.2025 про видачу військово-облікового документа та видати ОСОБА_1 військово обліковий документ.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 172 КАС України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КАС України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Частиною 4 ст. 172 КАС України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в одному провадженні можуть розглядатися декілька справ за позовом одного позивача до різних відповідачів лише за умови, що вони пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, або основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суддею встановлено, що у позовній заяві позивач оскаржує дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо ненадання відстрочки від призову на військову службу за заявою від 15.01.2025 та дії щодо проведення огляду ВЛК без урахування наявних у позивача діагнозів.

Одночасно позивач просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_6 в частині винесення протоколу і постанови про адміністративне порушення від 15.01.2025.

В той же час, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 15.01.2025 вбачається, що позивач порушив вимоги правил військового обліку, оскільки не з`явився 28.11.2024 о 9 год. 00 хв. по повістці №1227318 від 16.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , для уточнення даних.

Отже, вищевказані позовні вимоги не пов`язані одними підставами чи доказами, оскільки в першому випадку суд повинен перевірити правомірність надання чи недання відстрочки від призову на військову службу за заявою від 15.01.2025, а в другому випадку перевірити правомірність накладення адміністративного стягнення за неявку до ТЦК, яка мала місце 28.11.2024, в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення. Наведені події мали місце в різний час та не пов`язані між собою ні доказами, ні підставами виникнення, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 172 КАС України.

Окрім наведеного, позивач просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині незаконного затримання 15.01.2025.

У цьому контексті, суд вважає за необхідне звернути увагу, що згідно ч. 2 ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого судового рішення про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 12 КПК України кожен, хто понад строк, передбачений цим Кодексом, тримається під вартою або позбавлений свободи в інший спосіб, має бути негайно звільнений.

Затримання особи, взяття її під варту або обмеження в праві на вільне пересування в інший спосіб під час кримінального провадження, здійснене за відсутності підстав або з порушенням порядку, передбаченого цим Кодексом, тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Статтею 371 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за завідомо незаконні затримання, привід, домашній арешт або тримання під вартою.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що перевірка законності затримання особи здійснюється в порядку кримінального судочинства, тому перевірка правомірності дій працівників ТЦК під час затримання позивача не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 4 ст. 172 КАС України передбачено пряму заборону об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вимога стосовно того, що суд має бути "встановленим законом" є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що позовні вимоги не є однорідними, заявлені до різних відповідачів, також є різними підстави на яких вони ґрунтуються, докази на підтвердження цих обставин та позивачем об`єднано вимоги, які повинні розглядатись в порядку різного судочинства.

Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень ст. 172 КАС України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 цього Кодексу.

Керуючись статтями 169, 171, 172, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та скасування рішення повернути позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

СуддяВалентина ЯНКІВСЬКА