Справа № 460/9420/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 460/9420/24 пров. № А/857/28154/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденкар" на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Гудима Н.С., м. Рівне) у справі № 460/9420/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденкар" до Рівненської митниці про визнання дій та бездіяльності протиправними,

в с т а н о в и в :

20.08.2024 ТОВ "Голденкар" звернулося в суд з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправними дій щодо притягнення до відповідальності за порушення митних правил ТОВ "Голденкар".

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: 1) документу про сплату судового збору у розмірі 3028 грн; 2) заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску; 3) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

02.09.2024 на адресу суду надійшла заява ТОВ "Голденкар" на усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено заяву про поновлення строку звернення до суду, квитанцію №69892097 від 25.06.2024 про сплату судового збору у розмірі 3870 грн., копію постанови Рівненського апеляційного суду від 14.08.2024 у справі №569/1984/24.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 продовжено на 10 днів строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду письмових доказів притягнення Рівненською митницею ТОВ "Голденкар" до відповідальності за порушення митних правил. Суд першої інстанції вказав, що згідно наданих позивачем доказів до адміністративної відповідальності за порушення митних правил притягнуто фізичну особу ОСОБА_1 , який працює директором ТОВ "Голденкар", натомість будь-яких доказів притягнення саме ТОВ "Голденкар", яке є позивачем у даній справі, до відповідальності за порушеннях митних правил та доказів на обґрунтування протиправності таких дій Рівненської митниці позивачем до матеріалів позову не додано.

14.10.2024 Рівненський окружний адміністративний суд повернув позивачеві позовну заяву на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України у зв`язку з тим, що у встановлений ухвалами суду про залишення позову без руху та про продовження строку на усунення недоліків строк недоліки позовної заяви товариством не усунуті, жодних заяв та клопотань від позивача не надходило.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач надав до позову усі наявні у нього докази, зокрема, лист митниці та постанову Рівненського апеляційного суду від 14.08.2024 у справі №569/1984/24. Вказує, що підтвердженням того, що ТОВ "Голденкар" діями митниці було завдано шкоди, є те, що до відповідальності притягнуто посадову особу підприємства.

Відповідач письмовий відзив на апеляційну скаргу не подав.

Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч.2 ст.312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів із дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (частина третя статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Як встановлено, ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: 1) документа про сплату судового збору у розмірі 3028 грн; 2) заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску; 3) доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

ТОВ "Голденкар" на усунення недоліків позовної заяви подало заяву про поновлення строку звернення до суду, квитанцію №69892097 від 25.06.2024 про сплату судового збору у розмірі 3870 грн., та, як доказ, копію постанови Рівненського апеляційного суду від 14.08.2024 у справі №569/1984/24.

Позивач - ТОВ "Голденкар" вказав, що доказом, що підтверджує обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, є постанова Рівненського апеляційного суду від 14.08.2024 у справі №569/1984/24, якою залишено без змін постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05.04.2024 про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, ОСОБА_1 , директора ТОВ "Голденкар".

Суд першої інстанції повернув позивачеві позовну заяву у зв`язку з неусуненням недоліків у встановлений судом строк, а саме, через неподання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції безпідставним і зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частина 5 статті 160 КАС України).

Згідно частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Колегія суддів приймає доводи апелянта про те, що він на свій розсуд подав всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, які судом першої інстанції залишено поза увагою.

Апеляційний суд наголошує, що позивач при зверненні до суду самостійно визначає обсяг доказів, який потрібно додати до позовної заяви і якими підтверджуються позовні вимоги, а належність, допустимість та достатність таких доказів повинна бути встановлена судом під час розгляду справи по суті.

Недодання позивачем до адміністративного позову певних доказів, які на думку суду, мають підтверджувати обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, не може бути перешкодою у відкритті провадження у справі, у судовому захисті.

Апеляційний суд вважає, що позивач в межах встановленого судом строку усунув всі недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 24.08.24, а тому помилковим висновок є суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, ухвала суду підлягає скасуванню.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на дотримання права особи на доступ до суду.

Питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Частиною 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції, з огляду на що слід передати позовну заяву ТОВ "Голденкар" на розгляд суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденкар" задовольнити.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви у справі № 460/9420/24 скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар