Справа № 724/4506/24
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/4506/24
Провадження № 2-а/724/5/25
У Х В А Л А

12 лютого 2025 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

секретаря: Банарюк К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин клопотання представника позивача Боднарюка Віталія Івановича про поновлення пропущеного строку звернення до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 1200 від 16.12.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2024 до суду звернувся адвокат Боднарюк І.А. в інтересах позивача ОСОБА_1 із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 1200 від 16.12.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в якій просить поновити строк на оскарження постанови № 1200 від 16.12.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Посилається на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1200 від 16 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 гривень. Копію оскаржуваної постанови було отримано позивачем ОСОБА_1 лише 21.12.2024 року, що підтверджується долученими: копією поштового листа, а також трекінгом відстеження поштового відправлення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але від його представника Боднарюка В.І. до суду надійшла заява в якій він просив поновити пропущений строк звернення до суду та розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1200 від 16 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 грн.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Крім цього, судом встановлено, що оскаржувану постанову позивач отримав 21.12.2024 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення № 812.

Жодних доказів на спростування цього представником відповідача до суду не надано.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. (ч.1 ч. 2 ст. 121 КАС України).

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» визначено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 № 475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В рішенні від 27.06.2000 р. у справі «Ілхан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд рахує пропущення позивачем строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення поважною та рахує за вірне поновити йому пропущений процесуальний строк оскарження постанови № 1200 від 16.12.2024 року.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 121, 122, 286 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку звернення до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 1200 від 16.12.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - задовольнити.

Поновити строк для оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 1200 від 16 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в 15-ти денний строк з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ