Справа № 639/172/25
Суддя: Труханович В. В.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/172/25
Провадження №2-а/639/22/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу №639/172/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2025 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного спеціаліста інспектора з паркування управління з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради Лук?янчук Валерія Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій просив суд постанову від 20 грудня 2024 року 2КІ № у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП України скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити, стягнути моральну шкоду, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивача посилається на те, що постановою головного спеціаліста інспектора з паркування Лук?янчук В.М., позивача, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 500,00 грн. за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП за те, що 20.12.2024 о 10-42 год. на вул. Андрющенко Григорія в м. Києві, ОСОБА_1 був залишений власний транспортний засіб, автомобіль марки KIA SORENTO н/з НОМЕР_1 , на майданчику для платного паркування без оплати паркування. В постанові вказана адреса веб-сайту в матеріалами фотовідеофіксації даного правопорушення.

Вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки у вказаний день вчиненого правопорушення, ОСОБА_1 у місті Києві не було, на сайті, матеріали фотовідеофіксації чітко показують, що на парковці знаходиться автомобіль іншої марки, а саме: мікроавтобус Volkswagen.

У зв?язку з чим просив постанову про адміністративне правопорушення скасувати а провадження у справі стосовно нього закрити. Крім того, просив відшкодувати моральну шкоду за витрачений час та душевні страждання в розмірі 3 000,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 січня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного спеціаліста інспектора з паркування управління з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради Лук?янчук Валерія Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків.

20 сіня 2025 року від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 лютого 2025 року клопотання позивача про визнання причини пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення строку для подання позовної заяви задоволено.

Визнано причини пропуску строку для звернення до суду з позовною заявою поважними.

Поновлено ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви.

Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовною ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.

07 лютого 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого повідомив, що заперечує проти позову.

На матеріалах фотофіксації зафіксовано мікроавтобус Volkswagen з державним номерним знаком, який відповідає державному номерному знаку зазначеному безпосередньо у постанові та позовній заяві.

Відповідно до інструкції з користування погодинним паркуванням у застосунку «Київ Цифровий», щоб скористатися погодинним паркуванням, необхідно:вибрати «Сервіси водія» «Погодинне паркування»; вибрати номер авто з переліку або вказати його; вибрати паркінг. Перевірити щоб номер на паркувальному знаці відповідав номеру паркінгу в застосунку; натиснути «Почати паркування». Розпочнеться відлік часу. Натиснути «Завершити паркування», щойно авто залишить паркінг.

Таким чином, державний номерний знак ідентифікує автомобіль та його власника. Комбінація із літер та цифр є унікальною та мають прив`язку до регіонів України.

Розбіжність в марках транспортних засобів, на яку у тому числі вказує Позивач, не спростовує факту вчинення саме того порушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, та не вплинула на правомірність спірної постанови.

Позивач підтверджує, що на матеріалах фотофіксації знаходиться автомобіль іншої марки, але з номерами як на його авто. Враховуючи, що наявність двох транспортних засобів з однаковими номерами є неможливою відповідно до норм чинного законодавства, тому, на думку Департаменту, мали місце підстави для звернення позивача до відповідних органів з приводу використання іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобу.

Вважає, що підстави для скасування постанови відсутні.

Позивач в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, просив у позові відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

У відповідності до ст. 205 КАС України справа була розглянута за відсутності нез?явившихся сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серія 2 КІ № від 20 грудня 2024 року, складеної Головним спеціалістом інспектором з паркування управління з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради Лук?янчук Валерієм Миколайовичем відносно ОСОБА_1 , якому належить транспортний засіб KIA SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , останнім, у м. Києві, на вул. Андрющенка Григорія, транспортний засіб залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим порушено вимоги знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 152-1 КУпАП (а.с. 42).

Даною постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 500,00 грн.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством. Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії 2 КІ № від 20 грудня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно із п. 1.3 Правил.

Разом із тим, п. 1.9 Правил зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дорожній знак 5.43 «Зона стоянки» позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

Табличка 7.14 «Платні послуги» застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, а також зі знаками 6.6, 6.11 і 6.21, де послуги надаються тільки на платній основі.

Відповідно до п. 8.2 Правил дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою.

Згідно до п. 2 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 (далі - Правила паркування) дія цих Правил поширюється на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування (далі - користувачі), а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики.

Відповідно до п. 26 Правил паркування користувач зобов`язаний після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування. Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено.

Згідно з приміткою до ст. 152-1 КУпАП під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Позивач, заперечуючи факт вчинення вищезазначеного правопорушення зазначив, що у вказаний день вчиненого правопорушення, його ОСОБА_1 у місті Києві не було, на сайті, матеріали фотовідеофіксації чітко показують, що на парковці знаходиться автомобіль іншої марки, а саме: мікроавтобус Volkswagenя, а не його автомобіль.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальностіє наявністьподіїадміністративного правопорушення.Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стороною відповідача було надано відзив на позовну заяву з додатками фотофіксації правопорушення.

Так, на матеріалах фотофіксації зображено мікроавтобус Volkswagen з державним номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 48, 50, 51).

В свою чергу, як вбачається з постанови 2 КІ № від 20 грудня 2024 року, транспортний засіб у ній зазначено KIA SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу KIA SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с. 59).

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів паркування 20 грудня 2024 року о 10-42 год.транспортного засобу KIA SORENTO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , а отже відсутня об*єктивна сторона вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ст. 276 КУпАП).

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що матеріали адміністративної справи не містять доказів, на підставі яких можна б було стверджувати, що в діянні позивача дійсно наявні ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.152-1 КУпАП, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність, а отже і можливість задоволення позовних вимог про скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди за витрачений час та душевні страждання в розмірі 3 000,00 грн.

Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Загальноприйняті підходи до відшкодування моральної шкоди були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Так, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій.

Позивач повинен довести факт завдання йому моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії та бездіяльність відповідача призвела до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому моральних страждань протиправною поведінкою відповідача по справі або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача, які у розумінні ст. 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення підлягає частковому задоволеню.

Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн. (а.с. 11)

Отже, враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частковоі то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 205, 241-246 КАС України, ст. 1, 2, 7, 9, 22, 23, 122, 245, 247, 251, 254, 258, 268, 280 КУпАП, ст. 19 Конституції України, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову від 20 грудня 2024 року серія 2КІ № в справі адміністративне правопорушення винесену Головним спеціалістом інспектором з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради Лук?янчук Валерієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500, 00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відповити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605, 60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.02.2025

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого округу Київської міської ради, місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31.

Суддя В. В. Труханович