Справа № 751/10067/24
Суддя: Деркач О. Г.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/751/11/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркача О.Г.,

секретаря судового засідання Курач В.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у місті Чернігові адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

11.11.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бредюк О.М., звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії АВ №00002071 від 28.10.2024 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та закриття провадження у справі.

Позов обґрунтовано тим, що 28.10.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за те, що 23.10.2024 року о 18 год. 36 хв. за адресою: М-01, км 49+495, Київська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 як відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної мати транспортного засобу на 9,688% (3,875 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Вважає, що відповідач при винесенні постанови безпідставно не врахував, що перевезення здійснювалось спеціалізованим вантажним сідловим тягачем DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в зчепленні з спеціалізованим напівпричепом контейнеровоз KOEGEL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а відтак встановлене перевищення є помилковим, оскільки розрахунок мав здійснюватись із дозволеної загальної маси 44 тони для контейнеровоза, які є дозволеними п.п. б п.22.5 ПДР України для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м, а не із 40, як здійснено відповідачем. Таким чином, оскаржувана постанова є протиправною, винесеною всупереч положенням чинного законодавства та підлягає скасуванню.

19.11.2024 року ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. (а.с.25-26)

09.12.2024 року, через систему «Електронний суду», від представника відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті, надійшов відзив на позов (з додатками). У відзиві відповідач заявлені позивачем вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказують, що оскаржена позивачем постанова винесена уповноваженою на те особою без порушень та відповідає дійсним обставинам справи. За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу: WIM 21, WAGA-WIM35, зав №6; свідоцтво про повірку: UA.TR.113-0695/15F-24 дійсні до 10.09.2025, №04/6039 дійсне до 26.08.2025 року. Вказує, що в оскаржуваній постанові наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на вісь. Також відповідач зазначає, що перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16% щодо навантаження на осі. Постановою АВ №00002071 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість осей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між осями 1-2: 2950 мм, 2-3: 1100 мм, 3-4: 5670 мм; 4-5: 1320 мм; 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 7500 кг, 2 - 4450 кг, 3 - 11600 кг, 4 - 8550 кг, 5 - 8200 кг, 6-8 450 кг; загальна маса 48 450 кг; висота - 3,99 м; ширина - 2,593 м; довжина 17,196 м. Тобто, було зафіксовано перевищення нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 9,688% (3,875 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Зазначає, що позивачем не надано доказів вантажного перевезення саме контейнером, ідентифікації такого контейнера, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером або сертифікатів на контейнер. Позивачем на контейнеровоз встановлено кузов із переобладнаних контейнерів з метою збільшення ваги перевезення. Відтак позивач здійснював перевезення вантажу з порушенням вагових норм, використовуючи конструкцію, візуально схожу на контейнер, з метою штучно збільшити максимальне дозволене навантаження транспортного засобу. Також технічні характеристики напівпричепа-контейнеровоза позивача дозволяє перевозити максимальну допустиму масу в 39 000 кг, а тому не передбачає перевезення вантажів з підвищеними нормативами. Таким чином позивач здійснювала вантажні перевезення контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації в розумінні вищезазначених міжнародних та національних норм, а тому він мав право перевозити вантаж з дотриманням 22.5 Правил дорожнього руху, тобто не більше 40 тон, адже навантаження 44 тони допускається лише у разі експлуатації контейнеровоза за його прямою спеціалізацією при перевезенні контейнерів.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу марки DAF СF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 17.08.2024. (а.с. 8)

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 31.05.2024, ОСОБА_1 є власником спеціалізованого напівпричепу контейнеровоз марки KOEGEL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , особливі відмітки спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз. (а.с. 10-11)

28.10.2024 року головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В., винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ №00002071, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. (а.с.7)

Відповідно до оскаржуваної постанови 23.10.2024 року о 18 год. 36 хв., за адресою: за адресою: М-01, км 49+495, Київська область був зафіксований транспортний засіб DAF СF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України загальної маси транспортного засобу на 9,688% (3,875 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. (а.с. 7).

Вказана постанова містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення: WIM 21, WAGA-WIM35, зав №6; свідоцтва про повірку: UA.TR.113-0695/15F-24 дійсне до 10.09.2025, №04/6039 дійсне до 26.08.2025 року, посилання на веб-сайт (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АВ00002071/) з ідентифікатором доступу (KtQA4z3tjI3tV), на якому розміщені фотографії транспортного засобу, в момент вчинення правопорушення, які також були долучені відповідачем до матеріалів справи.

Також, постановою АВ №00020102 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість осей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між осями 1-2: 2950 мм, 2-3: 1100 мм, 3-4: 5670 мм; 4-5: 1320 мм; 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 7500 кг, 2 - 4450 кг, 3 - 11600 кг, 4 - 8550 кг, 5 - 8200 кг, 6-8 450 кг; загальна маса 48 450 кг; висота - 3,99 м; ширина - 2,593 м; довжина 17,196 м.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону № 2344-III, закріплюють, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

У відповідності до абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті;

- здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зоні габаритно-вагового контролю;

- у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п.7 Положення, Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані та засоби вимірювальної техніки, використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема, в автоматичному режимі.

Тобто законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає:

- здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. № 1567);

- фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623).

Відповідальність за ч. 2 до ст. 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Суд вважає, що зміст оскаржуваної постанови співвідноситься з дослідженою інформацією на веб-сайті (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АВ00002071/) та відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, вказана постанова підписана уповноваженою службовою особою відповідача шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

Позивачем не надано доказів порушень порядку розгляду справи, передбаченого ст. 279-5 КУпАП, а отримана відповідачем з технічного засобу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 21, WAGA-WIM35, зав №6 та викладена в оскаржуваній постанові інформація є належним і допустимим доказом перевищення навантаження на строєні осі транспортного засобу позивача.

Як убачається із змісту оскаржуваної постанови, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу DAF СF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: адресою: М-01, км 49+495, Київська область, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси транспортного засобу на 9,688% (3,875 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Отже, оскаржувана постанова містить посилання на технічний засіб, спеціалізований напівпричіп, номер свідоцтва про його повірку та строк його дії, що призводить до можливості його точної ідентифікації.

Оскаржувана постанова в повній мірі відповідає вимогам Інструкції №512.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частина 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складається до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі. Можлива максимальна дозволена похибка автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою: (Мфакт-Ммакс - 10 %*Мфакт)/Ммакс)*100, (Мфакт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі; Ммакс - максимально допустима п. 22. Правил дорожнього руху України, загальна маса транспортного засобу), а навантаження на строєні осі за формулою: (Мфакт-Ммакс -16 %*Мфакт)/Ммакс)*100.

У контексті п. 22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 803/1540/16.

Доводи позивача, що розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є помилковими внаслідок використання невірних вихідних даних, оскільки транспортний засіб є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем який рухався з напівпричепом контейнеровозом є помилковими з огляду на наступне.

Згідно з п. 22.5 ПДР України при визначенні максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів як 44000 кг визначено як умову не лише здійснення такого перевезення контейнеровозом, а здійснення перевезення контейнеровозом саме контейнерів або змінних кузовів.

У наказі Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі - Правила № 363) міститься визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів.

Згідно п.17.6. Правил № 363, для перевезення контейнерів перевізник повинен надавати автомобілі (автопоїзди) із бортовими платформами або спеціалізований рухомий склад (низькорамні напівпричепи - контейнеровози, автомобілі із вантажопіднімальними пристроями тощо).

Відповідно до п. 17.4-17.6 Правил № 363 універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п. 17.15 Правил № 363).

Позивачем не надано доказів перевезення вантажів контейнером, актів про пломбування. Відповідного маркування із зазначенням вантажності і маса тари контейнера, внутрішнього об`єму контейнера, місця, місяця і року виготовлення контейнера; часу останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера транспортний засіб позивача не містить, що підтверджується матеріалами оскаржуваної постанови.

Також із фотоматеріалів вбачається, що конструкція контейнера не є стандартною, оскільки верхня його частина зрізана. На контейнеровоз встановлено кузов із переобладнаного контейнера (зрізано верхню частину). Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Окрім того, вантаж, що перевозився в напівпричепі, не мав відповідних маркувань та позначень для ідентифікації його як контейнера, тобто не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.

Таким чином, доказів того, що зазначений напівпричіп перевозив саме конкретний контейнер чи змінний кузов позивачем не надано, не доведено наявності підстав для застосування у даному випадку для транспортного засобу позивача збільшених вагових параметрів загальної маси, а тому застосуванню підлягають нормативні вагові параметри для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом - максимальна фактична маса 40 тон.

Відсутність контейнера підтверджується й фотосвітлинами, здійсненими під час фіксації порушення.

Суд звертає увагу, що визначальним в справах такого типу, є встановлення використання перевізником саме контейнера, оскільки відсутність такого дає можливість для недобросовісної маніпуляції перевізниками шляхом встановлення кузовів, зовні схожих на контейнери, з одного боку, та уникнення дотримання вимог контролю по вазі вантажу, з іншого.

Якщо в реєстраційних документах транспортний засіб вказано як «контейнеровоз», тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню.

Перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісі транспортного засобу.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу і можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

В частині доводів позивача про те, що відповідач не зазначив у постанові, що транспортний засіб рухався з причіпом, суд вважає їх безпідставними з огляду на те, що рух автомобіля було зафіксовано спеціальним технічним приладом з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР. Разом з тим, відповідальність за правопорушення передбачена за рух транспортних засобів та їх составів, а рух напівпричіпа здійснюється лише за допомогою тягача.

Крім того, відповідно до п.17.9 Правил № 363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється при наявності Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.

Тобто, саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом, який матеріали справи не містить.

Також, відповідно до вимог чинного законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Отже, позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм та не використовувався в момент зафіксованого порушення як такий, а тому маса для такого транспортного засобу, встановлена законодавцем - не більше 40 тон.

Суд не приймає до уваги, як належний доказ, надану позивачем копію звіту №ВЕ-2020-РСЕ-М00507 про перевірку сухого контейнера з серійним номером СХІС 442937, оскільки не вбачається можливості встановити до якого контейнеру відносяться дані документи та який саме факт вони засвідчують. Так, в даному звіті вказано, що сухий контейнер, який належить Транснубель, проходив перевірку у 2015 році. Даний документ не підтверджує наявність у позивача контейнеру, який використовувався під час зафіксованого правопорушення, оскільки взаємозв`язку між копією свідоцтва про реєстрацію СМТ №838257 від 31.05.2024 на транспортний засіб, спеціалізований напівпричіп н/пр - контейнеровоз марки KOEGEL SN 24, реєстраційний номер НОМЕР_5 та звітом про перевірку сухого контейнера з серійним номером СХІС 442937 не вбачається.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд дійшов висновку, що факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При ухваленні рішення, суд також враховує загальні засади недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на повне та об`єктивне дослідження всіх доказів, які наявні у матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, суд приходить до висновку щодо законності спірної постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому позовні вимоги про її скасування задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (юридична адреса: 03150, місто Київ, вул. Антоновича, буд.51, ).

Повний текст рішення складено 11.02.2025 року.

Суддя О.Г. Деркач