Справа № 160/19090/22
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року справа №160/19090/22

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Караченцева А.Ю. до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Караченцев А.Ю. (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, ), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденко Наталії Вікторівни від 25 жовтня 2022 року про відкриття виконавчого провадження №70156130;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденко Наталії Вікторівни від 25 жовтня 2022 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №70156130.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 10 серпня 2022 року позивачем було в добровільному порядку виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 року у справі № 160/8421/21. Враховуючи, що державним виконавцем не вживались заходи примусового стягнення за виконавчим документом, вважає, що підстави для стягнення мінімальних витрат відсутні.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 матеріали адміністративної справи №160/19090/22 передано за територіальною підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Матеріали адміністративної справи №160/19090/22 надійшли до Окружного адміністративного суду міста Києва 03 травня 2023 року, тобто вже після ліквідації вказаного суду.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ було постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва. Крім того установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржником у виконавчому провадженні № 69520114 не були сплачені, в зв`язку із чим постанова про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження були виділені в окреме провадження ВП № 70156130. Вважає винесені постанови законними та обґрунтованими, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29.07.2022 Шевченківським ВДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрито ВП №69520114, де стягувачем було зазначено ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі № 160/8421/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників. Зобов?язано уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «ЗЛАТОБАНК» внести дані про ОСОБА_1 до Переліку вкладників за договором строкового банківського вкладу «Класичний» (депозиту) № 080803, за яким банк отримав від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № 6648 грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі № 160/8421/21 апеляційну скаргу Фонду залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі № 160/8421/21 - залишено без змін.

29.07.2022 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 26000 грн. в межах виконавчого провадження № 69520114 при виконанні виконавчого листа № 160/8421/21, виданого 18.01.2022 Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" внести дані про ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Златобанк" Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором строкового банківського вкладу "Класичний" (депозиту) № 080803, за яким банк отримав від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № 6648 грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США.

Виконавче провадження № 69520114 було закінчено 24.10.2022 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" згідно заяви стягувача, що надійшла до відповідача 21.09.2022 року.

Після отримання рішення суду, листом від 10 серпня 2022 року за вих.№ 287/22 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» Караченцевим А.Ю. було подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ОСОБА_1 заяву про включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

25.10.2022 року відповідачем винесена оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження № 70156130 з примусового виконання постанови №69520114 від 29.07.2022 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 26000 грн.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, відповідачем була винесена постанова про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.10.2022 року

07.03.2024 до Відділу надійшла заява позивача від 05.03.2024 №116/24 щодо закінчення виконавчих проваджень. На дане звернення відповідачем була надана відповідь №13033/27.10-24 від 14.03.2024, в якій зазначено, що оскільки боржником у виконавчих провадженнях є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК», а не банк, підстави для винесення постанов про закінчення виконавчого провадження у відповідності до вимог пункту 19 частини першої статті 39 Закону відсутні.

03.04.2024 року до відповідача надійшла повторно заява позивача від 29.03.2024 №153/24, на яку була надана аналогічна відповідь №20036/27г.10-24 від 22.04.2024 року.

30.07.2024 року на депозитний рахунок відповідача надійшли грошові кошти у сумі 26200 грн.

На підставі розпорядження державного виконавця від 31.07.2024 року кошти в розмірі 200 грн, як витрати виконавчого провадження перераховано до Державної казначейської служби та 26000 грн, як виконавчий збір перераховано до Казначейства України.

31.07.2024 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, керуючись п. 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактично виконане).

Вважаючи винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 70156130 та стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

У силу ч.ч. 1 та 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання та є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження, адже одночасно з відкриттям виконавчого провадження, він повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору, що є обов`язком державного виконавця.

При цьому, у разі закінчення виконавчого провадження, зокрема, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), постанова про стягнення виконавчого збору реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», у тому числі шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Як свідчать матеріали справи, 29.07.2022 року було відкрито ВП №69520114.

Разом із постановою про відкриття виконавчого провадження, відповідачем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору при виконанні виконавчого листа № 160/8421/21, виданого 18.01.2022 Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" внести дані про ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Златобанк" Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором строкового банківського вкладу "Класичний" (депозиту) № 080803, за яким банк отримав від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок № 6648 грошові кошти в сумі 5000,00 доларів США.

Позивач зазначає, що 10 серпня 2022 року подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Таким чином, позивач вважає, що ним в добровільному порядку виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 у справі № 160/8421/21, а тому відповідачем не вчинялись дії щодо примусового виконання рішення.

В зв`язку із чим, були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору, в т.ч. шляхом виділення в окреме провадження постанови № 69520114.

Дослідивши наявні докази, суд не погоджується із такими доводами позивача, з огляду на наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2022 року у справі № 160/8421/21 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2021 року залишено без змін.

Таким чином, рішення суду набрало законної сили 30.06.2022 року.

Відповідачем 29.07.2022 року відкрито виконавче провадження № 69520114 для виконання виконавчого листа № 160/8421/21, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" внести дані про ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Златобанк" Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як зазначає позивач, ним було виконано рішення суду 10 серпня 2022 року, тобто після винесення постанови від 29.07.2022 року про відкриття виконавчого провадження.

Вказані обставини свідчать про те, що виконання рішення суду позивачем відбулось в період дії постанови про примусове виконання рішення суду від 29.07.2022 року, а отже не може свідчити про його добровільне виконання.

Суд зазначає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак, одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

У іншому випадку, таке питання вирішується в порядку встановленому частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ, а саме постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить за умови повернення виконавчого документа або закінчення виконавчого провадження у відповідних випадках.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, Законом чітко визначений правовий порядок винесення відповідних постанов, зокрема, постанові про стягнення виконавчого збору повинна передувати постанова про повернення виконавчого документа чи закінчення виконавчого провадження. До того ж, постанова про виконавчий збір приймається не пізніше наступного дня з дня закінчення такого провадження.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі №640/26475/21.

Матеріалами справи підтверджено, що 24.10.2022 року виконавче провадження № 69520114 було закінчено на підставі п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" згідно заяви стягувача, що надійшла до відповідача 21.09.2022 року.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відтак, у випадках передбачених чинним законодавством, після повернення виконавчого документа або закриття виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця.

Наведений висновок узгоджується із позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 30.06.2021 у справі №460/2478/19, та був підтриманий у постанові Верховного Суду від 24.12.2021 у справі №640/4599/21, а також у постановах від 25.05.2023 у справі №420/1233/19, від 01.08.2024 року у справі №640/11506/21.

В зв`язку із тим, що виконавчий збір не було стягнуто в рамках виконавчого провадження №69520114, 25.10.2022 року, відповідачем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 70156130 з примусового виконання постанови №69520114 від 29.07.2022 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 26000 грн.

Одночасно з відкриття виконавчого провадження, позивачем була винесена постанова про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 25.10.2022 року.

Таким чином, судом встановлено, що порядок прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, визначений Законом України «Про виконавче провадження» відповідачем не порушено. З огляду на що, постанова головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25 жовтня 2022 року про відкриття виконавчого провадження №70156130 є законною і скасуванню не підлягає.

Відповідно до п. 1, 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, № 512/5, фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону. Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554. Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після Ті винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувану).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Аналіз наведених положень вказує, що постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження приймається на підставі та одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Тобто їх правовий статус є взаємопов`язаним.

Оскільки судом встановлено правомірність винесення постанови від 25 жовтня 2022 року про відкриття виконавчого провадження №70156130, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №70156130 є законною і обґрунтованою, тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, за результатами розгляду справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Караченцева А.Ю. (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Білоноженко М.А.