Справа № 320/53379/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

11 лютого 2025 року м. Київ № 320/53379/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , командира ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , командира ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , в якому позивач просить суд:

- скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 №1 від 01.01.2024 р. в частині, що стосується ДФТГ «ВОЛЯ» №27, а саме: пунктів 3; 4: Про Розформування добровольчого формування Київської міської територіальної громади №27 «ВОЛЯ», про наказ Командиру військової частини НОМЕР_3 розірвати контракт з командиром добровольчого формування Київської міської територіальної громади №27 «ВОЛЯ» громадянином ОСОБА_2 , за необхідності внести відповідні зміни до раніше, виданих наказів та розпоряджень, організувати здавання стрілецької зброї, інших видів озброєння та боєприпасів до них згідно зі статутами Збройних Сил України, а також Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України»». Тому по це порушує мої права та Конституційні обов`язки по захисту України;

- скасувати розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №1655/210 від 04.01.2024 р. в частині, яка стосується ДФТГ №27 «ВОЛЯ» а саме:

1. Командирам добровольчих формувань територіальних громад міста Києва (далі, ДФТГ) №20, №27, №35 м. Києва, організувати виконання всіх заходів та пунктів наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.01.2024 р. №1.

1.1 Припинити (передати) встановленим порядком бойові розпорядження, які були видані для виконання завдань (про зняття охорони з об`єктів та передачі, доповісти письмово встановленим порядком через КП НОМЕР_4 обр ТрО у термін до 18:00 06.01.2024).

1.2 Здачу (передачу) по накладним (актам, атестатам) в установленому порядку стрілецьку зброю, інших видів озброєння та боєприпасів до них, які отримувались добровольчими формуваннями для виконання бойових завдань, до відповідних підрозділів Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів (доповісти письмово з додаванням підтверджуючих документів у термін до 18:00 09.01.2024)

Тому що це порушує мої права та Конституційні обов`язки по захисту України.

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 поновити діяльність ДФТГ №27 «Воля», поновити скасовані бойові розпорядження і повернути ДФТГ №27 «Воля» здану зброю та боєприпаси, для захисту України.

- зобов`язати командира ДФТГ №27 «ВОЛЯ» ОСОБА_2 поновити дію мого контракту ОСОБА_1 як добровольця Добровольчого формування Київської територіальної громади №27 «ВОЛЯ» на посаді снайпера.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального законодавства, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою від 22.11.2024 позовну заяву залишив без руху з наданням позивачеві десятиденного строку для усунення її недоліків. В ухвалі судом зазначені недоліки позовної заяви та запропоновані способи їх усунення шляхом подання до суду, зокрема заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

02.01.2025 до відкриття провадження у справі від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, за результатами вивчення змісту якої судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог.

Розглядаючи вказану заяву, суд виходив із такого.

Так, в обґрунтування доводів заяви представник позивача посилається на факт введення військового стану на території Україні та перебування позивача за межами Київської області.

Відповідно до частини першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначена норма встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду в публічно-правових спорах. Водночас, за умови використання позивачем досудового порядку вирішення спору у випадках, коли законом передбачена така можливість або обов`язок, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено скорочений строк звернення до суду.

Відповідно до частини шостої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Предметом позову у даній справі є:

- оскарження наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №1 від 01.01.2024 в частині, що стосується пунктів 3 та 4 про розформування формування Київської міської територіальної громади №27 «ВОЛЯ»;

- оскарження розпорядження командира Військової частини НОМЕР_2 №1655/210 від 04.01.2024 в частині, що стосується ДФТГ №27 «ВОЛЯ»;

- вимога про поновлення дії контракту позивача як добровольця ДФТГ №27 «ВОЛЯ» та поновлення позивача на посаді снайпера.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що на підставі спірного наказу 31.01.2024 було припинено дію контракту добровольця територіальної оборони, укладеного з ОСОБА_1 .

У позовній заяві позивач зазначає про те, що у січні 2024 року ОСОБА_1 , з`явився на чергування відповідно раніше затвердженого графіку, але у підрозділі нікого не було, а на зачинених дверях було оголошення про припинення діяльності ДФТГ «ВОЛЯ» .

Неодноразові спроби зв`язатися з командиром ДФТГ «ВОЛЯ» ОСОБА_2 для отримання будь якої інформації були марні, на дзвінки він не відповідав.

Також, позивач зазначає, що 15.09.2024 позивач в черговий раз зателефонував командиру ДФТГ «ВОЛЯ» ОСОБА_2 , він відповів і підтвердив що діяльність ДФТГ «ВОЛЯ» припинена на підставі Наказу №1 від 01.01.2024 командира в/ч НОМЕР_1 та розпорядження від 04.01.2024 р. №1655/210 командира в/ч НОМЕР_2 . Також ОСОБА_2 повідомив що дію контракту позивача припинено на підставі вище згаданих наказу та розпорядження.

16.09.2024 командир ОСОБА_2 передав позивачу копію Наказу №1 від 01.01.2024, копію розпорядження від 04.01.2024, та його примірник припиненого контракту в якому стояла дата розірвання контракту 30.01.2024.

З наведеного вбачається, що фактично позивач знав про припинення діяльності ДФТГ «ВОЛЯ» з січня 2024 року.

Проте, з даним позовом він звернувся до суду 01.10.2024, тобто за межами строку звернення до суду з цим позовом.

Звернення позивача до відповідача у вересні 2024 року з питаннями про діяльність ДФТГ «ВОЛЯ» не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації права і ця дата не пов`язана з початком перебігу строку звернення до суду.

Окрім того, суд також звертає увагу, що у випадку необізнаності позивача щодо припинення діяльності ДФТГ «ВОЛЯ», при фактичній недіяльності ДФТГ «ВОЛЯ» з січня 2024 року, він повинен був звернутися з відповідними заявами до відповідачів про надання відповідної інформації без зайвих зволікань.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Будь-яких об`єктивних перешкод щодо неможливості своєчасно (у межах місячного строку) звернутися до відповідачів із запитом щодо надання інформації про припинення діяльності ДФТГ "ВОЛЯ" та щодо підстав розірвання з позивачем контракту, позивачем не наведено.

Таким чином, звернувшись 01.10.2024 до суду, позивач пропустив місячний строк звернення до суду з позовом до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Щодо посилань позивача на поважність причин пропуску строку звернення до суду у зв`язку із введенням військового стану, суд виходить з наступного.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє і на теперішній час.

Верховний Суд в ухвалі від 22 червня 2022 року у справі №640/12494/20 зазначив, що введення з 24.02.2022 воєнного стану в країні, безумовно, є поважною підставою, яка, відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адмінісративного судочинства України, повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий причинний зв`язок.

Верховний Суд в ухвалах від 23.06.2022 у справі №380/7251/21, у справі №520/8674/2020 та у справі №440/2822/20 зазначив, що питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Суд зазначає, що позивачем не додано до позовної заяви доказів на підтвердження неможливості своєчасного звернення до суду з даним позовом через воєнний стан.

Фактично, позивач посилається на запровадження воєнного стану як на достатню підставу для поновлення пропущеного строку, проте жодним чином не пояснює, як саме встановлення в країні воєнного стало вплинуло на можливість своєчасного звернення до суду.

У той же час, як було вказано вище, за правовими висновками Верховного Суду само по собі запровадження воєнного стану не є достатньою та безумовною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки заявник має довести наявність зв`язку між порушенням строку та запровадженням воєнного стану.

Позивач не надав ані доказів, ані пояснень наявності такого прямого зв`язку.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.

Відтак суд доходить висновку, що позовна заява та заява про поновлення строку звернення до суду не містять поважних причин пропуску вказаного строку.

Згідно з резолютивною частиною ухвали про залишення позовної заяви без руху від 22.11.2024 позивача було попереджено судом, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Частиною п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, а також у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки, про які зазначено в ухвалі від 22.11.2024 в частині обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, а із позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду не встановлено достатніх підстав поважності його пропуску, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , командира ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Шевченко А.В.