Справа № 240/20812/24
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/20812/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:

Визнати протиправними рішення, дії і бездіяльність відповідача, а саме:

- неповідомлення відповідачем після призначення в листопаді 2023 року пенсії про підстави не зарахування до страхового стажу окремих періодів трудового стажу,

- не належний розгляд відповідачем заяв, перелічених в позовній заяві,

- не повернення відповідачем з 30 квітня 2024 року і по цей час оригіналів довідок Держархіву Житомирської області і до цього часу.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача під час призначення пенсії про підстави не зарахування до страхового стажу періоди моєї трудової діяльності, а саме:

- період роботи на посаді другого секретаря Житомирського райкому ВЛКСМ України з 22.11.1986 року по 01.09.1987 року;

- період роботи з 11.11.1992 року по 31.12.1993 року на посаді заступника директора спільного підприємства Комінфо,

- період роботи з 01.01.1994 року по 24.07.1994 року на посаді заступника директора приватного підприємства Алні інкон,

- періоди роботи як фізичної особи-підприємця: за квітень-червень 2007 року, за вересень-грудень 2009 року, за січень-червень 2010 року і за жовтень-грудень 2019 року.

Зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності, а саме:

- період роботи на посаді другого секретаря Житомирського райкому ВЛКСМ України з 22.11.1986 року по 01.09.1987 року;

- період роботи з 11.11.1992 року по 31.12.1993 року на посаді заступника директора спільного підприємства Комінфо,

- період роботи з 01.01.1994 року по 24.07.1994 року на посаді заступника директора приватного підприємства Алні інкон,

- періоди роботи як фізичної особи-підприємця: за квітень-червень 2007 року, за вересень-грудень 2009 року, за січень-червень 2010 року і за жовтень-грудень 2019 року.

Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру моєї пенсії з 11.08.23 по день ухвалення рішення у справі і невідкладно здійснити одноразову виплату донарахованих сум до пенсії.

Стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану мені внаслідок протиправних рішень, дій і бездіяльності відповідача, в сумі 5000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, при поданні документів про призначення пенсії відповідач не повідомив про зарахування до страхового стажу не всіх періодів трудової діяльності, тому 12.02.2024 подав до відповідача запит про надання інформації, в якому просив роз`яснити підстави для прийняття рішення відповідачем про відмову у зарахуванні до страхового стажу декількох періодів трудового стажу. 04.04.2024 отримав лист, в якому була лише часткова відповідь на запит від 12.02.2024. 30.042024 позивач особисто подав заяву про здійснення перерахунку з 11.08.2023 страхового стажу та перерахунку пенсії. Однак відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви від 30.04.2024 про здійснення перерахунку з 11.08.2023 страхового стажу. 05.06.2024 позивач звернувся повторно до відповідача. На заяву від 05.06.2024 відповідач відповіді не надав, що, на переконання позивача, порушує його конституційні права на належний розгляд звернення і перешкоджає подати заяву про перерахунок страхового стажу.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. за подання адміністративного позову №240/20812/24.

Відповідачем, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження, до суду направлено відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (сервісного центру). Позивач не звертався з заявою про перерахунок пенсії. Вказав, що немає законодавчих та інших правових підстав щодо виплати з коштів Пенсійного фонду України будь-яких відшкодувань моральної шкоди, так як бюджетом Пенсійного фонду України, який кожного року затверджується Кабінетом Міністрів України, не передбачено витрат на зазначені цілі.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 11.08.2023 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

12.02.2024 ОСОБА_1 подав до відповідача запит про надання інформації, в якому просив роз`яснити підстави для прийняття рішення відповідачем про відмову у зарахуванні до страхового стажу декількох періодів трудового стажу і з наданням копій відповідних документів звітності у періоди 2002-2006, 2007,2009, 2010, 2019 роки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у відповідь на запит позивача від 12.02.2024 надіслало лист від 14.03.2024, в якому роз`яснило порядок обчислення страхового стажу та повідомило, які періоди не враховано до страхового стажу.

02.04.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просив надати завірені копії річної звітності по нарахуванню та сплаті єдиного внеску за 2007, 2009, 2010, 2019 роки.

У відповідь на заяву позивача від 02.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 03.05.2024 повідомило, що відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 №10-1 інформація з реєстру застрахованих осіб формується за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру на підставі відомостей, що містяться в ньому. Надання копій звітів чинним законодавством не передбачено. Позивачу запропоновано з паспортом та реєстраційним номером облікової картки платника податків звернутися до найближчого сервісного центру Пенсійного фонду України.

30.04.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просив здійснити перерахунок трудового і страхового стажу для нарахування пенсії, повідомити про деталі перерахунку стажу і пенсії, надати обґрунтовані роз`яснення щодо неврахування окремих періодів роботи до страхового стажу у 2007, 2009, 2010, 2019 роках при призначенні пенсії.

До заяви від 30.04.2024 було долучено довідки Держархіву Житомирської області на 2 арк.

У відповідь на заяву позивача від 30.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 24.05.2024 повідомило, що роз`яснення щодо страхового стажу було надано у листі від 14.03.2024 №7455-5053/С-02/8-0600/24. відповідно до п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (сервісного центру). Враховуючи вищезазначене, заяву, надіслану на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

05.06.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просив повернути оригінали архівних довідок, які він додавав до заяви від 30.04.2024.

На звернення позивача від 05.06.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 12.06.2024 №15541-14807/С-10/8-0600/24 надіслало оригінали архівних довідок від 02.04.2024 №С-1827/04-2 та №С-1827/04-1.

Позивач вважає протиправними дії відповідача при розгляді звернень громадян, тому звернувся з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Вимоги до звернення встановлені статтею 5 Закону № 393/96-ВР та відповідачами не ставиться під сумнів відповідність заяв позивача передбаченим Законом № 393/96-ВР вимогам.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (частина 1 статті 7 Закону № 393/96-ВР). Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями (частина 3 цієї статті).

Отже, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 9901/268/19.

Крім того, Закон України "Про звернення громадян" закріпив, що контроль за дотриманням законодавства про звернення громадян покладається на органи державної влади й органи місцевого самоврядування. Нагляд за дотриманням законодавства про звернення громадян здійснюють органи прокуратури (статті 28, 29), а особи, винні в порушенні вимог вказаного Закону несуть дисциплінарну, цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України (стаття 24).

Відповідно до статті 14 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (стаття 15 Закону № 393/96-ВР).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (стаття 16 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: - об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; - у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; - на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; - скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; - забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; - письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; - вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; - у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; - не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; - особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

З аналізу положень Закону №393/96-ВР випливає, що в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення у встановлений строк.

Як встановлено судом, відповідач надав відповіді на всі звернення позивача від 12.02.2024, 02.04.2024, 30.04.2024, 05.06.2024.

Зокрема, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

- листом від 14.03.2024 №7455-5053/С-02/8-0600/24 надало відповідь на звернення позивача від 12.02.2024 та роз`яснило порядок обчислення страхового стажу та повідомило, які періоди не враховано до страхового стажу;

- листом від 03.05.2024 №12259-10176/С-07/8-0600/24 надало відповідь на звернення позивача від 02.04.2024 та повідомило, що відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 №10-1 інформація з реєстру застрахованих осіб формується за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру на підставі відомостей, що містяться в ньому. Надання копій звітів чинним законодавством не передбачено. Позивачу запропоновано з паспортом та реєстраційним номером облікової картки платника податків звернутися до найближчого сервісного центру Пенсійного фонду України ;

- листом від 24.05.2024 надало відповідь на звернення позивача від 30.04.2024 та повідомило, що роз`яснення щодо страхового стажу було надано у листі від 14.03.2024 №7455-5053/С-02/8-0600/24. відповідно до п. 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява про перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (сервісного центру). Враховуючи вищезазначене, заяву, надіслану на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

- листом від 12.06.2024 №15541-14807/С-10/8-0600/24 надало відповідь на звернення позивача від 05.06.2024 та надіслало оригінали архівних довідок від 02.04.2024 №С-1827/04-2 та №С-1827/04-1.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що порушень Закону України "Про звернення громадян" не допущено.

Будь-які доводи, які б це спростовували, у позовна заява не містить.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв`язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом. Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Таким чином, бездіяльність це завжди пасивна поведінка, тобто відсутність з боку суб`єкта владних повноважень будь-яких дій.

Відповідно до положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на викладене суд уважає, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності щодо розгляду звернень позивача, оскільки на нього були надані відповіді.

Таким чином, при розгляді звернень позивача, відповідачем протиправної бездіяльності допущено не було, належних та допустимих доказів протилежного позивачем не надано.

Додатково суд зауважує, що незгода позивача з суттю наданої йому відповідачем, за результатами розгляду його звернень, відповіді, згідно приписів Закону України №393/96-ВР не обумовлює визнання дій по її наданню протиправними.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним бездіяльності відповідача щодо неповідомлення відповідачем після призначення в листопаді 2023 року пенсії про підстави не зарахування до страхового стажу окремих періодів мого трудового стажу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.9. Документом, який підтверджує призначення особі пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається відповідно до Порядку оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 03 листопада 2017 року № 26-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2017 року за № 1464/31332.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії.

Як встановлено судом, 01.11.2023 позивачу видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 .

Однак, позивачем не надано доказів звернення позивача щодо видачі виписки з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії.

Таким чином, у відповідач не виникало обов`язку щодо здійснення повідомлення про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії.

Тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Щодо позовних вимог про здійснення зарахування до страхового стажу періодів роботи та проведення перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 зазначеного Порядку заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

За правилами пункту 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, .... приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Отже, вказані правові норми регламентують порядок звернення громадян із заявами про призначення чи перерахунок пенсії, а також порядок прийняття рішення, зокрема щодо призначення, перерахунку пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший, яке зі свого боку підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління лише на підставі заяви особи встановленої форми та доданих до неї необхідних документів, що подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Таким чином у разі звернення пенсіонера з заявою про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. При цьому рішення про відмову в призначенні пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Однак позивач помилково ототожнює право на подання заяви щодо здійснення перерахунку пенсії з безумовним обов`язком органу Пенсійного фонду України розглянути будь-який документ, який надходить від заявника, як один з різновидів заяв, передбачених Порядком № 22-1.

Так, як вже було зазначено, пунктом 1.1 Порядку передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший має відповідати формі, визначеній у додатку 1 цього Порядку.

Таким чином, лише заява встановленої форми породжує безумовний обов`язок органу Пенсійного фонду України розглянути її по суті, незважаючи на спосіб подання такої заяви - особисто заявником чи засобами поштового або електронного зв`язку.

Подана позивачем заява від 30.04.2024 не відповідає формі, встановленій у додатку № 1 до Порядку № 22-1, а відтак, незважаючи на спосіб її подання, вона не могла бути розглянута як заява про проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням до страхового стажу періодів роботи .

При цьому, матеріали справи не містять докази звернення позивача із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії. Надання заяви невстановленого зразка позивачем не спричиняє обов`язку у суб`єкта владних повноважень прийняти за результатами її розгляду рішення.

За правилами ст. 18 Закону України "Про звернення громадян" громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Позивачу на його заяву була надана ГУ ПФУ в Житомирській області відповідь з відповідними роз`ясненнями.

У свою чергу, суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача як заяву про проведення перерахунку пенсії з урахуванням до страхового стажу періодів роботи, оскільки така заява за встановленою формою подана ним не була. Інший висновок порушував би вимоги, закріплені у ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід звернути увагу, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, оскільки позивачем не було подано заяви встановленої форми про проведення перерахунку пенсії, підстави для задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 11.08.2023 і невідкладно здійснити одноразову виплату донарахованих сум до пенсії відсутні.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Зі змісту цієї норми випливає, що основною умовою такого розгляду є те, що моральна шкода повинна бути заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки у ході судового розгляду справи не встановлено, що діями чи бездіяльністю відповідача права чи законні інтереси ОСОБА_1 були порушені, тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою та безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 260-236, 295 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7,м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003. РНОКПП/) про визнання протиправними рішення, дії та бездіяльність, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

12.02.25