Справа № 320/361/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року № 320/361/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго,5а, ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (об`єкту нежитлової нерухомості сараю МТФ №7 «Г» загальною площею 1775,6 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 57 707,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (нежитлове приміщення-сарай № 1 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 21 164,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (нежитлове приміщення-сарай № 1 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 21 164,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (нежитлове приміщення-сарай № 3 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 21 164,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (1/2 нежитлового приміщення-сараю загальною площею 1555,4 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 25275,25 грн.

В обґрунтуванням заявлених позовних вимог позивач зазначив, що має у власності та в користуванні земельні ділянки, на яких здійснює вирощування сільхозпродукції. З посиланням на норми чинного законодавства вказує, що він є сільськогосподарським виробником, а об`єкти нерухомого майна, які йому належать, використовуються у сільськогосподарській діяльності.

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, відзив до суду не надав, відтак суд вирішує спір на підставі наявних доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач є сільгоспвиробником, а саме самостійно обробляє та вирощує сільськогосподарську продукцію.

На адресу позивача надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Київській області наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (об`єкту нежитлової нерухомості сараю МТФ № 7 «Г» загальною площею 1775,6 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 57 707,00 грн.;

- від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно. (нежитлове приміщення-сарай № 1 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 21 164,00 грн.;

- від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (нежитлове приміщення-сарай № 1 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 21 164,00 грн.;

- від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (нежитлове приміщення-сарай № 3 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 21 164,00 грн.;

- від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (1/2 нежитлового приміщення-сараю загальною площею 1555,4 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 25275,25 грн

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенції контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Положеннями статті 265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, яким була викладена в новій редакції стаття 266 Податкового кодексу України - "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки".

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст.266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пунктом 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Пунктом 266.5 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 ст.266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України).

Приписами пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Позивач, обґрунтовуючи протиправність прийняття податкових повідомлень-рішень, зазначив про те, що нежитлові приміщення-сараї, які належать йому на праві власності, є спорудами сільськогосподарських товаровиробників, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельного податку, з приводу чого суд зазначає таке.

Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування: а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності); б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки; в) будівлі дитячих будинків сімейного типу; г) гуртожитки; ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, в тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради; д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону, дітям-інвалідам, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину; е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність в малих архітектурних формах та на ринках; є) будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств; ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності; з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських організацій інвалідів та їх підприємств.

За приписами пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до вказаного Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 "Будівлі для тваринництва"; 1271.2 "Будівлі для птахівництва"; 1271.3 "Будівлі для зберігання зерна"; 1271.4 "Будівлі силосні та сінажні"; 1271.5 "Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства"; 1271.6 "Будівлі тепличного господарства"; 1271.7 "Будівлі рибного господарства"; 1271.8 "Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва"; 1271.9 "Будівлі сільськогосподарського призначення інші".

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) "Будівлі нежитлові" належить клас (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо. До класу (код 1272) " Будівлі для культової та релігійної діяльності" належать, зокрема, церкви, каплиці, мечеті, синагоги.

Законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності), а й з використанням цієї будівлі у сільськогосподарській діяльності.

Суд зауважує, що фізична особа, яка є лише власником нерухомості відповідного класу, і не займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією, не звільняється від сплати податку на нерухомість за підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України. Тобто, значення має не тільки вид нерухомості (зокрема, її призначення), а й безпосередньо сама діяльність, якою займається платник податку (а саме - чи відноситься він до сільськогосподарських товаровиробників).

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.04.2023 року по справі №380/18104/21.

Таким чином, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі та використання цієї будівлі за її призначенням.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу на праві приватної власності належить:

- нежитлове приміщення-сарай № 1 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 (на підставі договору купівлі продажу частки нежитлового приміщення від 28 липня 2016 року, номер 1598, посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 та договору купівлі-продажу частки нежитлового приміщення від 19 липня 2016 року, номер 994, посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В);

- нежитлове приміщення-сарай № 1 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 (на підставі договору купівлі продажу частки нежитлового приміщення від 22 січня 2015 року, номер 63, посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 та договору купівлі-продажу частки нежитлового приміщення від 03 лютого 2015 року, номер 109, посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж.);

- об`єкт нежитлової нерухомості сарай МТФ № 7 «Г» загальною площею 1775,6 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 (на підставі свідоцтва про право власності, видане 15.10.2010 року б/н Фарбованською сільською радою Ягодинського району Київської області);

- нежитлове приміщення-сарай № 3 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 (на підставі договору купівлі продажу частки нежитлового приміщення від 22 січня 2015 року, номер 60, посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. та договору купівлі-продажу частки нежитлового приміщення від 03 лютого 2015 року, номер 106, посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко 1.Ж.);

- 1/2 нежитлового приміщення-сараю загальною площею 1555,4 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 (на підставі договору купівлі продажу частки нежитлового приміщення від 29 грудня 2014 року, номер 2723, посвідчений приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж.).

Крім того, позивач є власником земель сільськогосподарського призначення:

- земельної ділянки кадастровий номер :03:003:0073 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 13,74 га;

- земельної ділянки з кадастровим номером :01004:0143 площею 2,74 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1406, виданий 19.10.2022, видавник: Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В.; яку з 2014 року орендував у власника;

-земельної ділянки з кадастровим номером :07:031:0023, площею 0.0483 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2208, виданий 13.11.2020 видавник: Овчаренко ІЖ., приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області;

- земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0026 площею 0,1045 га, для ведення особистого селянського господарства, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер: 1-КВ № 107799, виданий 13.12.2000.

- земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0113, площею 4,58 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 637, виданий 25.05.2020, видавник: Приватний нотаріус Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В., яку орендував з 2018 року;

- 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0116, площею 2,29 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 1609, виданий 24.11.2022 року, яку орендував з 2013 року;

- земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0117, площею 2,2887 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору купівлі продажу, серія та номер 1608, виданий 24.11.2022 року, яку орендував з 2014 року;

До того ж, матеріалами справи підтверджено, що позивач є орендарем земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції:

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0068, площею 0,4548 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди, земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 10.04.2019, видавник: Фарбованська сільська рада Яготинського району Київської області, строком дії 49 років з правом пролонгації;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0069, площею 0.2126 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 10.04.2019, видавник: Фарбованська сільська рада; строком дії 49 років з правом пролонгації;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0093, площею 0,1189 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 10.04.2019, видавник: Фарбованська сільська рада. строком дії 49 років з правом пролонгації;

- земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0121 площею 4,58 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди земельної ділянки серія та номер: б/н, виданий 22.01.2018, видавник: ОСОБА_3 , строком дії 49 років з правом пролонгації;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0077 площею 4.58, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди, земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 02.08.2016, видавник ОСОБА_4 , строком дії до 31.03.2065 року;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0084, площею 4,58 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди, земельної ділянки, серія та номер б/н, від 19.08.2015 року, видавник ОСОБА_5 строком дії до 31.03.2064 року;

- земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0051 площею 4.5799 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору оренди, земельної ділянки, серія та номер : б/н, від 29.04.2015 року, видавник ОСОБА_6 ;

- земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0076 площею 4,6502 га. на підставі договору оренди, земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 29.04.2015 року, видавник ОСОБА_7 , строком дії до 31.03.2064 року;

- земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0144 площею 2,74 га. на підставі договору оренди, земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 04.06.2014 року, видавник ОСОБА_8 , строком дії 49 років з правом пролонгації;

- земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0017 площею 4,58 га. на підставі договору оренди, земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 25.12.2013 року, видавник Козак С.., строком дії до 31.03.2062 року.

Судом також встановлено, що у власності позивача наявна сільськогосподарська техніка для сільськогосподарського обробітку земельних ділянок, а саме трактор колісний МТЗ-80, трактор колісний БЕЛАРУС-982, причіп 2ПТС-4.

Відповідно до довідки Яготинської міської ради від 01.12.2023 року № 08-29/892, Яготинська міська рада обліковує позивача, як особу, яка займається сільськогосподарською діяльністю, а саме самостійно обробляє та вирощує сільськогосподарську продукцію, зокрема, пшеницю, кукурудзу, сою, соняшник, ячмінь, овочі, а також займається розведенням свиней та індиків, згідно КВЕД, з урахуванням Класифікатора ДК 016:2010.

Таким чином, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що зазначені приміщення та земельні ділянки позивач використовує безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільськогосподарський товаровиробник, а саме для вирощування, зберігання самостійно виробленої власної сільськогосподарської продукції та утримання тварин, розміщення сільськогосподарської техніки.

Крім того, статус сільськогосподарського товаровиробника обгрунтовується не лише зазначеними вище документами, а й податковим повідомленням-рішенням від 16.05.2023 року № -1025 із земельного податку з фізичних осіб за 2023 рік. За цим податковим повідомленням-рішенням, відповідач визнав, що ОСОБА_1 повинен сплатити мінімальне податкове зобов`язання за ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто як сільськогосподарський виробник (позиція Верховного Суду в постанові від 12.12.2024 року по справі № 340/1913/24).

Отже, факт зайняття позивачем сільськогосподарською діяльністю підтверджується дослідженими матеріалами справи.

У Законі України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років", який є чинним, міститься наступне визначення, сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Вказане правозастосування відповідає практиці Верховного Суду, викладеній у постановах від 22.04.2021 у справі № 822/3289/17; від 17.02.2021 у справі №820/3707/17.

Таким чином, за результатами розгляду справи судом встановлено, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником і має право на пільги, передбачені абз. "ж" п.п.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, що свідчить про незаконність та необґрунтованість прийнятих податкових повідомлень-рішень і є підставою для їх скасування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки про порушення позивачем вимог закону, і не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тому податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, а адміністративний позов задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 6832,74 грн, що підтверджується квитанцією від 21.12.2023 року.

В зв`язку із задоволенням позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 6832,74 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями , 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) задовольнити повністю;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (об`єкту нежитлової нерухомості сараю МТФ №7 «Г» загальною площею 1775,6 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 57 707,00 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (нежитлове приміщення-сарай № 1 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 21 164,00 грн;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (нежитлове приміщення-сарай № 1 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 21 164,00 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (нежитлове приміщення-сарай № 3 загальною площею 651,20 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 21 164,00 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київські області від 24.10.2023 № 1-1025-UA086086, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно (1/2 нежитлового приміщення-сараю загальною площею 1555,4 кв.м., що розташований по АДРЕСА_2 ), відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в розмірі 25275,25 грн.;

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 6832,74 (шість тисяч вісімсот тридцять дві грн 74 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго,5а, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.