Справа № 307/4908/24
Суддя: Стецюк М. Д.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/4908/24
Провадження № 2-а/307/40/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позовних вимог зазначив те, що постановою Інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавської області лейтенанта поліції Дігтяр М.О. серія ЕНА №3331625 від 24 жовтня 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч. 4 ст. 122 КУпАП за те, що він нібито 24 жовтня 2024 року о 11 годині 45 хвилин в с. Супрунівка, вулиця Київська, 4Д, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 148 км /год, і перевищив швидкість на 98 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України. Вимірювання швидкості здійснювалося приладом ТРУКАМ LTI 20/20 ТС000776. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. 24 жовтня 2024 року він рухався на належному йому автомобілі марки «Фольцваген Тоуран» у справах військової служби, оскільки з перших днів військової агресії російської федерації став до лав ЗСУ та захищає Батьківщину, пройшовши шлях від солдата до офіцера. Близько 11 години 45 хвилин його було зупинено працівницею патрульної поліції лейтенантом поліції Дігтяр М.О., яка повідомила його, що він рухався в населеному пункті з перевищенням швидкості, яка була виміряна іншим працівником поліції за допомогою приладу ТРУКАМ, прізвище його не повідомили. На його доводи, що швидкість він не перевищував, а працівник поліції здійснював вимірювання швидкості з порушенням встановленого порядку вказаному в статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» (тримав TruCam у руках, а не використовував стаціонарно вмонтованим, хоча згідно вказаної статті: « ... Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у /на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати / розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель . » ) інспектор ніяк не відреагувала. Окрім цього на його зауваження, що замір швидкості був здійснений не в межах дії знака 5.76 ПДР України "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху ". Позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил; дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та /або електронних, засобів », лейтенант поліції Дігтяр М.О. ніяк не відреагувала, тому він на її вимогу пред`явив своє водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і став чекати розгляду справи, а інспектор через декілька хвилин склала постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3331625 від 24 жовтня 2024 року. Також хоче зазначити, що під час розгляду справи лейтенантом поліції, Дігтяр М.О. не було надано жодних об`єктивних даних, що замір швидкості якою він рухався, приладом ТРУКАМ, був здійснений в зоні дії дорожніх знаків: 5.45 «Населений пункт»; 5.46 «Кінець населеного пункту», і це не було ним вказано в тексті самої постанови, а тому вважає, що поліцейським крім вже вказаних вище були допущені і інші порушення порядку розгляду справи, а саме: процес розгляду справи поліцейським звівся до формального складання постанови без об`єктивного дослідження усіх доказів, пояснень та з численними порушеннями чинного законодавства, інспектор не дав можливість скористатися його правом на правову допомогу, постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та недотримання інспектором вимог, передбачених ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП. Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважаю себе невинним, постанову серія ЕНА №33311625 від 24 жовтня 2024 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕНА №3331625 від 24 жовтня 2024 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч. 4 ст. 122 КУпАП та стягнути з Управління патрульної поліції в Полтавській області на його користь судовий збір у розмірі 1233 гривень.

18 листопада 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення вказаних згідно ухвали суду.

04 грудня 2024 року, на виконання вказаної ухвали суду, позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

05 грудня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

18 грудня 2024 року від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначили, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення під час несення служби на А/Д М03, Київ - Харків - Довжанський, в межах с. Супрунівка, 24 жовтня 2024 року, о 11 год. 45 хв., екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000776) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TOURAN, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 148 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 98 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП, інспектором було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. За результатом розгляду справи винесено постанову за ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення в розмірі 1700 грн. відповідно до санкції статті. До постанови в якості доказу долучено фото та відео відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000776), на якому зафіксовано швидкість транспортного засобу, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення, а також відеозапис із нагрудної відеокамери (бодікамери ) патрульних. Що стосується порушення ч. 4 ст. 122 КУпАП. Порядок дорожнього руху на території України, встановлюють Правила про дорожній рух. Відповідно до пункту 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Згідно ч. 4 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1700 грн. Щодо правомірності притягнення до адміністративної відповідальності та правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 зазначає наступне. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 липня 2016 року № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01 січня 2019 року. При цьому, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Що стосується використання приладу із рук, а не із триноги, а також можливої похибки вимірювання, то відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29824 від 11 грудня 2023 року похибка заміру швидкості становить +/- 2 км / год. В свою чергу позивач, на основі власних припущень, ставить під сумнів величину даної похибки та допускає можливе її збільшення. Дане твердження нічим не обґрунтоване. Виробником приладу передбачено уникнення даної ситуації, що підтверджується інструкцією (інструкція у відкритому доступі ), де зазначено, що для запобігання вимірювання неточної швидкості руху, TruCAМ контролює апаратні засоби системи вимірювання . Та коли прилад виявляє умови помилки, від показує повідомлення про помилку замість результатів вимірювання. Також позивач, на основі власних припущень допускає, що використання приладу TruCam з руки є порушенням, і ці свої твердження не підкріплює жодними доказами.

Так, лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruСАМ також може бути встановлений на триногу, що передбачено інструкцією із експлуатації, як передбачено і використання із рук. Зазначає, що в даному випадку вимірювання швидкості руху було здійснено в спосіб розміщення приладу TruCAM по зовнішньому периметру дороги М- 03 «Київ - Харків - Довжанський», про що й зазначено в ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Звертає увагу, що правомірність використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM у ручному режимі відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Що стосується доказів вчиненого правопорушення. До постанови у справі про адміністративне правопорушення додається фото та відео із приладу TruCAM, на якому зафіксовано автомобіль, швидкість із якою він рухається, а також дату, час, місце вчинення правопорушення. Посилання на дані докази містяться у відповідній графі бланку постанови, відтак вони є достатніми та допустимим для встановлення факту наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Також, в оскаржуваній постанові зазначено посилання на відео з нагрудної камери по факту виявлення правопорушення та по факту розгляду справи про адміністративне правопорушення. Дані докази, було покладено в основу прийнятого рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності, оскільки в п. 7 «до постанови додаються» міститься відповідна відмітка, зазначено технічний пристрій, на який зафіксовано порушення ПДР а саме відеофіксація з бодікамери № 4700747, але у зв`язку з тим, що на момент отримання позову 05 грудня 2024 року стосовно оскарження постанови серії ЕНА № 3331625 пройшло більше 30 днів, в зв`язку з чим надати до суду відео з нагрудної камери інспектора не виявляється за можливе. Що стосується меж с. Супрунівка та позначення населеного пункту дорожніми знаками 5.49 «Початок населеного пункту» та 5.50 «Кінець населеного пункту». На фото з приладу TRUCAM зазначені точні координати транспортного засобу в момент фіксації порушення ( Широта 49 ° 34'18.5 " N Довгота 34 ° 25'59.7 " Е), ввівши дані координати в пошуковому вікні Google - карти можливо чітке встановити точне місце знаходження таких координатів на карті. Що стосується розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно на місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в графі № 8 оскаржуваної постанови. Відтак, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак від позивача жодних заяв та клопотань не надходило.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2024 року о 11:57:24 інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенантом поліції Дігтяр Мариною Олександрівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №3331625, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 24 жовтня 2024 року о 11:45:22 в с. Супрунівка, вул. Київська, 4Д, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TOURAN MNV 170 рухався зі швидкістю 148 км/год., при цьому перевищив швидкість в населеному пункті на 98 км/год. Швидкість вимірювалася приладом TruCam LTI 20/20 ТС000776, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, за що на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1700 гривень (а.с.15).

ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову відразу після її винесення, тобто 24 жовтня 2024 року, про що свідчить його підпис. Згідно роздруківки відстеження поштового листа АТ «Укрпошта» вбачається, що адміністративний позов ОСОБА_1 направив до суду 06 листопада 2024 року, тобто позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом.

04 грудня 2024 року позивач звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду посилаючись на те, що причиною пропущеного строку є перебування у зоні бойових дій, що підтверджується довідкою №09/368 від 19 листопада 2024 року (а.с.31-32).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , було пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому суд вважає про наявність підстави для поновлення позивачу строку для оскарження даної постанови.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до вимог п.12.4. ПДР України, у населеному пункті дозволяється рух зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 4 статті 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

З надісланого представником відповідача фото з приладу TruCAM, на якому міститься зображення транспортного засобу марки «Фольцваген» номерний знак НОМЕР_1 та наявний запис, щодо виміру швидкості 148 км/год, здійсненого за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam Serial No:TC000776, вбачається, що позивач, а саме: 24 жовтня 2024 року о 11:45:42 рухався у с. Супрунівка у Полтавській області, координати Широта 49 ° 34'18.5 " N Довгота 34 ° 25'59.7 " Е зі швидкістю 148 км/год., при ліміті швидкості 50 км/год., при цьому перевищив встановлену швидкість на 98 км/год. (а.с.51).

Посилання позивача на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення спростовуються доказами долученими відповідачем до відзиву. TruCAM є лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 №ТС000776, виробництва фірми Laser Technology, Inc., США. Лазерний вимірювач швидкості TruCam 20/20 отримав свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29824 від 11 грудня 2023 року та чинне до 11 грудня 2024 року. Міністеством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», та зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Можливість використання вказаного виробу підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 18 вересня 2024 року №04/04/02/-15478/ВН який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІS0/ІЕS 18033-3:2015, зокрема лазерного вимірювача ТС000776.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, й показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені ч. 4 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржена постанова серії ЕНА № 3331625 відповідає передбаченим вимогам законодавства.

Посилання позивача на те, що оскаржувана постанова була винесена з порушенням порядку розгляду справи, а саме постанову було винесено без об`єктивного дослідження усіх доказів, що призвело до порушення прав позивача, як особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, давати пояснення, є безпідставним, оскільки згідно приєднаної копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3331625, вбачається, що позивачу ОСОБА_1 роз`яснено права згідно ст.ст. 286 та 289 КУпАП, що підтверджується його підписом.

Відтак, адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Щодо зауважень позивача, що вимірювання швидкості приладом TruCam здійснювалося одним працівником поліції проте постанова була винесена саме інспектором Дігтяр М.О., а також те, що працівниками поліції вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою розміщення приладу TruCam безпосередньо в руці, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 №1231-ІХ, який набув чинності 17.03.2021, було внесено зміни до Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням яких, частина перша статті 40 вказаного закону виглядає наступним чином «…Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху…».

Зазначене свідчить, що стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» в редакції до 17.03.2021 стосувалась виключно автоматичної фото- і відеотехніки. Проте положення вказаної статті закону в редакції після 17.03.2021 суттєво змінені та надають поліції право розміщувати по зовнішньому периметру доріг фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, при цьому зазначене поширюється на технічні засоби які працюють як і в автоматичному режимі, так і не в автоматичному режимі.

Згідно свідоцтва про повірку вимірювач TruCAM ІІ можна використовувати у ручному режимі. Зазначене свідчить, що лазерний вимірювач TruCAM ІІ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань та, відповідно, може розміщуватись безпосередньо в руках поліцейського при використанні по зовнішньому периметрі дороги для виявлення та фіксування правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо перевищень встановлених обмежень швидкості руху транспортними засобами на вулично-шляховій мережі.

Відповідно до свідоцтва про повірку приладу, за результатами повірки встановлено, що прилад відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, а максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах становить ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год. (а.с.53).

Посилання позивача, що під час розгляду справи лейтенантом поліції Дігтяр М.О. не було надано жодних об`єктивних даних, що замір швидкості якою він рухався, приладом ТРУКАМ, був здійснений в зоні дії дорожніх знаків: 5.45 «Населений пункт»; 5.46 «Кінець населеного пункта», спростовуються доказами долученими відповідачем до відзиву. На фото з приладу TRUCAM зазначені точні координати транспортного засобу в момент фіксації порушення ( Широта 49 ° 34'18.5 " N Довгота 34 ° 25'59.7 " Е ), ввівши дані координати в пошуковому вікні Google - карти можливо чітке встановити точне місце знаходження таких координатів на карті (а.с.51-52).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3331625 від 24 жовтня 2024 року винесена інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавської області лейтенантом поліції Дігтяр М.О. відносно позивача ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. 00 коп. відповідає вимогам закону, вина позивача ОСОБА_1 є доведеною, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

При винесенні судового рішення, у відповідністю з ст. 143 КАС України, суд також вирішує питання щодо розподіл судових витрат між сторонами.

За визначенням ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи з того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, а тому судові витрати, слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: 38751, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В, Полтавського району, Полтавської області.

Суддя М.Д. Стецюк