Справа № 619/9421/24
Суддя: Пруднікова О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 619/9421/24
провадження № 2-а/619/3/25
РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дєдової Н.С.,

представника позивача Мєльніка Д.М.,

представника відповідача Сороколіт І.В.,

розглянувши у м. Дергачі в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Адвокат Луговський Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до Державної служби України безпеки на транспорті, в якій просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення АА № 00021637 від 20.08.2024 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн, провадження у справі закрити, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 650,60 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що щільність молока становить 1,03 кілограма на літр (кг/л) або 1030 грамів на літр (г/л), загальний об`єм цистерни складає 22 360 літрів, отже вага товару, який перевозиться складає 23 030 кілограм. Вага цистерни MAGYAR згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу без навантаження складає 8 240 кг. Вага сідлового тягача DAF FT XF згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу без навантаження складає 7 590 кг. Паливний бак сідлового тягача DAF FT XF 105.410, складає 845 літрів, для дизельного палива за основу береться коефіцієнт, який дорівнює 0,840 кг/м3. Вага повного бака, складає 709,80 кг. Якщо скласти три показники разом (вага тягача 7590 кг. + повний паливний бак 709,80кг + вага цистерни 8 240 кг. + вага товару (молоко) 23030кг., загальна вага буде складати 39 569,80 кілограм). Тому загальна вага автомобіля з цистерною не могла бути 44 100 кілограм. Вважає оскаржувану постанову протиправною, необґрунтованою, винесеною за відсутністю факту порушення на основі недостовірних даних та такою, що підлягає скасуванню, так як не враховано можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю. Максимально дозволене навантаження на трьохосний напівпричіп позивача - 24 т, тобто перевищення склало 44100 кг. Розміри відсотків зазначені в оскаржуваній постанові 10,661% не відповідають правильним розрахункам, оскільки відповідачем застосовано нормативи на рівні 44.1 т., хоча на позивача розповсюджуються нормативи на рівні 40 т. Отже, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п. 22.5 ПДР України - не доведено.

У відзиві на позовну заяву представник Державної служби України з безпеки на транспорті Сороколіт І.В. просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою в межах повноважень, у спосіб визначений законом, а також відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ №1174 від 27.12.2019, а підставою для її прийняття стали зафіксовані належним чином дані про вчинення позивачем порушення п.22.5 ПДР, за що її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. З огляду на вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 412 від 05.04.2022 комплекс технічного засобу WIM 23 Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM №10028 вважається таким, що пройшов повірку. Позивач не мав відповідного дозволу на перевищення вагових параметрів. Правильність розрахунків підтверджена відповідною формулою з урахуванням похибки, а вказана позивачем ТТН не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться.

У відповіді на відзив представник позивача, посилається на те, що сертифікат перевірки типу, наданий представником відповідача підтверджує, що пристрій - WIM74 може бути застосований для зважування дорожніх транспортних засобів у русі. У сертифікаті відповідності та сертифікаті типу відсутній заводський номер приладу, яким відбулась фіксація порушення, однак в ній зазначено, де саме розташований пристрій - WIM74(пристрої зважування), який пристрій вимірювання використовувався та його тип - WAGA-WIM-40, CRUA-05-VVE .Однак, у своєму відзиві представник відповідача зазначає інший прилад вимірювання ваги у русі ніж зазначено в постанові, на якому наявний заводський номер, а саме: WIM74, WAGA-WIM-40, CRUA-05-VVE, зав. №16. Відповідач не надав свідоцтво про повірку приладу, яким було проведено вимірювання ваги. Відповідальність настає лише стосовно перевізника товару, а не власника автомобіля. Згідно з ТТН перевізником виступає ФОП ОСОБА_2 підрозділів "Укртрансбезпеки" відсутні правові підстави для зважування сипучих та рідких вантажів, за відсутності Методики зважування таких вантажів.

Також представниками позивача та відповідача були надані до суду додаткові пояснення.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача, який діє в інтересах Приходькової А.С. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Сороколіт І.В у судовому засіданні в режимі відеоконференції просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, пояснення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF FT XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем та транспортного засобу MAGYAR, реєстраційний номер НОМЕР_3 ., який є спеціалізованим напівпричіпом н/пр-цистерна (а.с. 14).

Постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00021637 від 20.08.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (а.с. 13).

Згідно з даною постановою про адміністративне правопорушення 7 серпня 2024 року о 15 год 02 хв за адресою Н-07, км 191+578, Сумська область, зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.410, днз НОМЕР_4 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,661% (1,226 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон. Зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу, а саме:- кількість вісей-5 шт.; спарені колеса-2 вісь; - відстань між вісями 1=2: 3754мм.; 2-3: 5619 мм.; 3-4: 1294 мм.; 4-5: 1293 мм.;- навантаження на вісь 1-7850кг.; 2-15150 кг.; 3-7200 кг.; 4-7050кг.; 5-6850 кг.;- загальна маса -44100кг, висота 3.526 м., ширина 2,404 м., довжина 15.158 м. В графі «Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу» зазначено навантаження на одиночну вісь з урахуванням похибки - 12726 кг.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 15, 27 п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною 1 статті 60 Закону № 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 132-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Примітка. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п. 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Доводи позивача, що в оскаржуваній постанові невірно здійснено розрахунок навантаження транспортного засобу суд вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Згідно з Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021 року, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 3 розділу 2 Інструкції № 512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вказаними положеннями Інструкції № 512 передбачено, що розрахунок перевантаження осей формується системою в автоматичному режимі.

У Додатку 1 до Інструкції № 512 зазначено формулу розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де:

- Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

- Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР (16 т);

- Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10.661% (1.226 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Перевищення нормативних габаритних параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Постановою серії АА №00021637 від 20.08.2024 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3754 мм, 2-3: 5619 мм, 3-4: 1294 мм; 4-5: 1293 мм; навантаження на вісь 1 - 7850 кг, 2 - 15150 кг, 3 - 7200 кг, 4 - 7050 кг; 5-6850 кг; загальна маса - 44100 кг.

Отже, наведений відповідачем розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь складає: (15150 11500 ( 16%х 15150)/ 11500)х100% = 10,661%.

Суд погоджується з наданими розрахунками представника відповідача за вищезазначеною формулою, які розраховані за оскаржуваною постановою.

Розміри відсотків перевищення, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в оскаржуваній постанові АА № 00021637 від 20.08.2024.

Суд не може взяти до уваги дані, які містяться у товарно-транспортній накладній з огляду на таке.

Відповідно до абз. 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Отже, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 802/518/17-а.

Доводи позивача про те, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм покладається виключно на автомобільних перевізників, а не на власників транспортного засобу є неспроможними з таких підстав.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Факт належності позивачу транспортного засобу DAF FT XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та транспортного засобу MAGYAR, реєстраційний номер НОМЕР_3 . підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу.

У зв`язку з наведеним, позивач є належною особою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за правопорушення згідно з частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Щодо посилання представника позиача на те, що Сертифікат перевірки типу за № UA.TR.113-0748/10F-22 не може бути прийнято судом до уваги, оскільки його чинність була втрачена 12.12.2023 суд зазначає таке.

Сертифікат відповідності № UA.TR.113-0748/10F-22 на Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM40 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контрою «WAGA 2.0») чинний до 12.12.2023 (а.с. 33).

Проте, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 04/4654 на Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM40 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контрою «WAGA 2.0») воно чинне до 22 грудня 2024 року (а.с. 45).

Також відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 1937 на Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM40 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контрою «WAGA 2.0») воно чинне до 22 грудня 2024 року (а.с. 46).

Отже, уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Позивачем в обґрунтування доводів позовних вимог не наведено об`єктивних обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічних засобів, за допомогою яких проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, з огляду на дійсність свідоцтва про повірку технічного засобу.

Факт проїзду транспортних засобів на вказаній в оскаржуваній постанові ділянці дороги позивачем не заперечується.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази є належними та допустимими в розумінні КАС України, такими що підтверджують правомірність дій відповідача. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідач притягуючи до відповідальності за вчинене адміністративного правопорушення позивача, діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

Оскільки відповідач довів наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.132-1 КУпАП, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, ЄДРПОУ 3981684, місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51.

Суддя О. В. Пруднікова