Справа № 200/7494/23
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

10 лютого 2025 року Справа №200/7494/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крилової М.М, розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання судового рішення № 200/7494/23 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволено частково та вирішено.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління виконавчої дирекції ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві від 01.06.2016 року №5603/74812/4813/13 про припинення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, юридична адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16 м. Київ, 04053) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячні страхові виплати за період з 01.06.2016 року по 31.07.2023 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, юридична адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16 м. Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривні 88 копійок.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року набрало законної сили 08 травня 2024 року.

20 травня 2024 року видано виконавчі листи по справі.

02 січня 2025 року до Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача адвоката Гуревича Р.Г. (надалі - заявник) надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання відповідача у місячний строк подати звіт про виконання цього судового рішення до Донецького окружного адміністративного суду.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві дотепер не виконано рішення суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2025 року прийнято заяву адвоката Гуревича Р.Г. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії до розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року заяву представника позивача Гуревича Р.Г. про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від від 06 березня 2024 року по справі № 200/7494/23 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до 21 лютого 2025 року звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року по справі № 200/7494/23.

03 лютого 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало звіт про виконання судового рішення, в якому зазначило, що на виконання рішення суду по справі № 200/7494/23 проведено нарахування щомісячних страхових виплат за період з 01 червня 2016 року по 31 березня 2023 року в загальній сумі 345 743,97 грн. Погашення заборгованості, обчисленої на виконання судового рішення, буде здійснено після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку відповідно до пункту 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 365 від 08.06.2016.

Зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось листом №2600-0401- 5/10298 від 20.01.2025 до Пенсійного фонду України з проханням профінансувати заборгованість в сумі 345 743,97 грн. для виконання рішення суду в повному обсязі та вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві судове рішення виконано у відповідності до резолютивної частини.

03 лютого 2025 року від представника позивача надійшла заява в якій останній просив відмовити в прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та вказує, що зважаючи на тривале (більше 8 місяців) невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 200/7494/23 в частині виплати заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.06.2016 по 31.03.2023 ОСОБА_1 , те що позивач є пенсіонером та належить до соціально-малозахищеної групи населення, а також наявність обставин, що істотно ускладнюють його виконання з метою ефективного захисту конституційного права позивача на соціальний захист та належного виконання рішення суду на підставі ч. 3 ст. 383-3 КАС України прошу суд змінити спосіб виконання цього рішення в частині зобов`язання відповідача виплатити заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період 01.06.2016 по 31.03.2023 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.06.2016 по 31.03.2023 у розмірі 345 743,97 грн.

Відповідно до частини 1 статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначеніКонституцією Українита законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положеньстатті 3 Конституції Українипро те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м. Слов`янськ Донецької області. У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнятонаказ №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи». Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

З огляду на викладене, через існування загрози життю та здоров`ю учасників справи та працівників суду внаслідок широкомасштабної військової агресії Російської Федерації, суд не вбачає підстав для розгляду заяви з викликом сторін.

У період з 03 лютого 2025 року по 07 лютого 2025 (включно) суддя Крилова М.М. перебувала у відпустці, справа розглядається у перший день після виходу судді з відпустки.

Дослідивши доводи звіту відповідача, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Нормами частини третьої зазначеної статті передбачено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року по справі № 200/7494/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячні страхові виплати за період з 01.06.2016 року по 31.07.2023 року.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду по справі № 200/7494/23 проведено нарахування щомісячних страхових виплат за період з 01 червня 2016 року по 31 березня 2023 року в загальній сумі 345 743,97 грн.

Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на адресу Пенсійного фонду України направлено лист від 20.01.2025 року № 2600-0401-5/10298 в якому Головне управління просило профінансувати заборгованість в сумі 345743 грн 97 коп (триста сорок п`ять тисяч сімсот сорок три грн 97 коп) для виконання рішення суду в повному обсязі.

Отже, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року по справі № 200/7494/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було вжито певних дій для виконання судового рішення, проте таке рішення на даний час залишається не виконаним.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України» (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 6 цієї Конвенції, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі № 611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі № 200/3958/19-а.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Донецького окружного адміністративного суду 06 березня 2024 року по справі № 200/7494/23 є невиконаним.

Отже, за наслідками розгляду поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві звіту та доданих до нього матеріалів, зважаючи на обов`язковість виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо відмови у його прийнятті.

Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (частина 4 статті 382-3 КАС України).

Частиною 5 статті 382-3 КАС України передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Згідно зі статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 затверджено Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік. У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді, зокрема, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року № 28-2) (далі Положення № 28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 Положення № 28-2, Головне управління Пенсійного фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; (підпункт 2); організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства (підпункт 3); забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат (підпункт 4).

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (далі Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 4 Положення № 280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат і соціальних послуг, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (підпункт 4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо: забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 6).

Отже, з наведеного вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат. Своєчасне та у повному обсязі фінансування таких виплат здійснює Пенсійний Фонд України.

Як вбачається зі звіту та доданих до нього документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з метою виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 200/7494/23 здійснювався запит до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату заборгованості ОСОБА_1 , проте такі кошти до теперішнього часу не виділені.

Наведене свідчить про відсутність коштів у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 200/7494/23 щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.06.2016 року по 31.07.2023 року включно в розмірі 345743,97 грн, водночас матеріали справи містять докази щодо вжиття відповідачем певних заходів з метою виконання рішення суду щодо виплати цієї заборгованості (запити коштів у розпорядника вищого рівня на виконання рішення у справі № 200/7494/23), і такі докази, на думку суду, є достатніми для звільнення керівника суб`єкта владних, відповідального за виконання рішення суду у справі № 200/7494/23, від накладення штрафу.

Щодо заміни способу виконання рішення суду.

Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд, окрім накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI, виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Виходячи з системного аналізу приписів наведених норм, у першу чергу положень ст. 378 КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 № 4094-IX, процесуальний закон не надає суду розсуду щодо задоволення/відмови у задоволенні заяви про заміну способу та порядку виконання рішення суду відносно обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, у разі якщо таке рішення набрало законної сили та не виконано суб`єктом владних повноважень протягом двох місяців з дня набрання законної сили, що є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що рішення суду стосується перерахунку та виплати щомісячних страхових виплат позивачу та понад 9 місяців з дня набрання законної сили не виконано в частині виплати заборгованості нарахованої за рішенням суду.

Нарахована на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 200/7494/23 заборгованість становить 345 743,97 грн.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 200/7494/23 у частині щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01.06.2016 року по 31.07.2023 року на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01.06.2016 року по 31.07.2023 року у розмірі 345 743 (триста сорок п`ять тисяч сімсот сорок три) гривні 97 коп.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 297, 378, 382 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві у прийнятті звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 200/7494/23.

Звільнити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від сплати штрафу.

Змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 200/7494/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, встановивши новий спосіб виконання судового рішення:

«Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, юридична адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16 м. Київ, 04053) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01.06.2016 року по 31.07.2023 року у розмірі 345 743 (триста сорок п`ять тисяч сімсот сорок три) гривні 97 коп.».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова