Справа № 200/5322/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року справа №200/5322/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року (повне судове рішення складено 25 жовтня 2025 року) у справі № 200/5322/24 (суддя в І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління), відповідно до якого просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування періодів роботи позивача у ВП «Шахта «Північна» ДП «Торецьквугілля» з 14.04.1995 по 15.11.1995, з 19.10.2002 по 27.07.2003, з 09.11.2004 по 17.09.2010, з 26.10.2012 по 12.12.2016 в якості прохідника підземного з повним робочим днем на підземній роботі та періоду роботи позивача у ТДВ ОП «Шахта ім. Св. Матрони Московської» з 22.10.2010 по 30.09.2012 в якості прохідника підземного з повним робочим днем на підземній роботі до пільгового стажу позивача за Списком № 1 - шахтарі, зайняті повний робочий день на підземній роботі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 11.06.2024 в розмірі, визначеному відповідно статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345 «Про престижність шахтарської праці» (далі - Закон № 345).

В обґрунтування позову вказав на те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 11.06.2024 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), однак при обчисленні розміру цієї пенсії відповідачем не було враховано вимоги статті 8 Закону № 345.

У зв`язку з цими обставинами позивач звернувся до відповідача із запитом, у відповідь на який останній повідомив про відсутність підстав для застосування статті 8 Закону № 345 при розрахунку пенсії позивача через відсутність необхідного стажу на підземних роботах (15 років).

Позивач вважав, що відповідачем не в повному обсязі були зараховані періоди його трудової діяльності до пільгового стажу за Списком № 1 в якості підземних робіт, у зв`язку з чим просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії із застосуванням статті 8 Закону № 345.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наголошує, що записи в трудовій книжці не відображають характер роботи з особливо шкідливими умовами праці. Фактично, до трудової книжки заносяться загальні відомості щодо трудової діяльності працівника, при цьому відомості щодо характеру виконуваної роботи, виконання норми, кількості виходів чи спусків, а також інша важлива інформацію, що має значення для визначення права на пенсію на пільгових умовах, до трудової книжки не вноситься або вноситься не в повному обсязі.

Підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами.

Періоди роботи позивача підприємстві ВП «Шахта «Північна» ДП «Торецьквугілля» з 14.04.1995 по 15.11.1995, з 19.10.2002 по 27.07.2003, з 09.11.2004 по 17.09.2010, з 26.10.2012 по 14.10.2013 в якості прохідника підземного з повним робочим днем на підземній роботі зараховані до пільгового стажу роботи на провідних професіях, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; період роботи позивача у ТДВ ОП «Шахта ім. Св. Матрони Московської» з 22.10.2010 по 30.09.2012 в якості прохідника підземного з повним робочим днем на підземній роботі зараховано до пільгового стажу роботи на провідних професіях, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Період роботи підсобним робітником на підприємстві ВП «Шахта «Північна» ДП «Торецьквугілля» з 15.10.2013 по 28.10.2013 згідно довідки №5- 71/996 від 11.04.2018, зараховано до загального страхового стажу позивача.

Період роботи у якості прохідника підземного з повним робочим днем на підземній роботі з 29.10.2013 по 12.12.2016 у ВП «Шахта «Північна» ДП «Торецьквугілля» зараховані до пільгового стажу роботи на провідних професіях, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до довідок №5-71/996 від 11.04.2018 без урахування відпусток без збереження заробітної плати.

Отже, на час прийняття у цій справі рішення в частині визнання дій відповідача щодо незарахування періодів роботи позивача з 14.04.1995 по 15.11.1995, з 19.10.2002 по 27.07.2003, з 09.11.2004 по 17.09.2010, з 26.10.2012 по 12.12.2016 протиправними, вищезазначені періоди роботи вже були зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача.

Страховий стаж Позивача складає 38 років 06 місяців 26 днів, у тому числі стаж на підземних роботах 13 років 11 місяців 18 днів, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві 06 років 02 місяці 09 днів. Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 визначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Враховуючи вищевикладене, норми статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при нарахуванні пенсії Позивача не застосовуються через відсутність необхідного стажу на підземних роботах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202. Наведені вище обставини свідчать про те, що судом першої інстанції при розгляді справи не в повній мірі досліджені всі аспекти справи та доводи Відповідача, що в свою чергу призвело до невірного застосування наведених норм та положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Щодо стягнення судового збору зазначає, що оскільки Бюджетним кодексом України визначено, що бюджетні установи, до яких відноситься також і Пенсійний фонд є неприбутковими, а Законом № 1058 заборонено використання коштів на цілі, не передбачені цим законом, то у Пенсійного фонду відсутні необхідні кошти для сплати судового збору, а отже висновок суду першої інстанції, відповідно до якого вирішено стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі по 1120,20 грн є неправомірними.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи, що підтверджується довідками МСЕК серії АВ № 0869525 від 03.04.2018 та серії 12 ААБ № 416888 від 02.04.2020 і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За рішенням від 05.06.2018 № 69 позивачу була призначена пенсія по інвалідності на підставі норм Закону № 1058-IV з 23.03.2018.

11.06.2024 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою (з доданими документами) про проведення перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на інший вид пенсії (з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах).

Відповідно до рішення від 20.06.2024 № 69 позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 11.06.2024 (вид перерахунку - перехід з виду на вид).

З 11.06.2024 позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах, розраховану відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-ІV.

Як видно з рішення/протоколу/розпорядження № 69 від 20.06.2024, на дату проведення перерахунку страховий стаж позивача склав 32 роки 4 місяці 17 днів, у тому числі стаж на роботах за Списком № 1 - 16 років 27 днів.

Вважаючи, що зазначеного стажу роботи за Списком № 1 є достатньо для застосування під час розрахунку пенсії положень статті 8 Закону № 345, 20.06.2024 позивач через вебпортал Пенсійного фонду України, звернувся до відповідача із запитом щодо підстав незастосування вказаної норми при обчисленні розміру його пенсії.

Листом від 17.07.2024 № 18686-16175/Т-02/8-0500/24, наданим у відповідь на цей запит, відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для застосування положень статті 8 Закону № 345 при розрахунку пенсії позивача у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на підземних роботах, який має становити не менше 15-ти років.

При цьому, як зазначив відповідач у даному листі, страховий стаж складає 45 років 7 місяців 15 днів, у тому числі стаж на роботи за Списком № 1 - 20 років, з яких стаж на підземних роботах - 13 років 9 місяців 12 днів, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві - 6 років 2 місяці 18 днів.

Позивач вважав, що відповідно до записів у трудовій книжці він має більше 15-ти років стажу за Списком № 1 на підземних роботах, що дає йому право на розрахунок пенсії з урахуванням вимог статті 8 Закону № 345, а відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 - шахтарі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, періоди його роботи з 14.04.1995 по 15.11.1995, з 19.10.2002 по 27.07.2003, з 09.11.2004 по 17.09.2010, з 26.10.2012 по 12.12.2016 та з 22.10.2010 по 30.09.2012.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до положень абзацу 1 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з абзацом 3 пункту 2 розд. ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає стаття 114 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

18.11.2005 Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії або посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

31.03.1994 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постанова КМУ № 202).

До розділу І "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт" зазначеної Постанови КМУ № 202 включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Порядок підтвердження стажу роботи регламентується статтею 62 Закону № 1788-ХІІ.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ (яка кореспондуються зі статтею 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій, їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання відповідної заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

При цьому органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі, достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 14.10.2002 (вкладиш серії НОМЕР_2 ) наявні такі записи:

- № 1: 17.10.1994 - прийнятий водієм 3 кл. до транспортного цеху;

- № 2: 31.10.1994 - звільнений за статтею 38 КЗпП України, за власним бажанням;

- № 3: 10.11.1994 - прийнятий водієм 3 кл.;

- № 4: 30.12.1994 - звільнений за власним бажанням (стаття 38 КЗпП України);

- № 5: 15.02.1995 - прийнятий учнем гірника підземного;

- № 6: 04.04.1995 - переведений гірником підземним 2 р.;

- № 7: 14.04.1995 - переведений учнем прохідника;

- № 8: 29.06.1995 - переведений прохідником 5 р. з повним робочим днем на підземній роботі;

- № 9: 15.11.1995 - звільнений за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України;

- № 10: 14.10.2002 - прийнятий прохідником 5 р. з повним робочим днем на підземній роботі;

- № 11: 27.07.2003 - звільнений за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України;

- № 12: 01.11.2004 - прийнятий прохідником 5 р. з повним робочим днем на підземній роботі;

- № 13: 17.09.2010 - звільнений за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України;

- № 14: 18.10.2010 - 21.10.2010 - навчання у НП шахти;

- № 15: 22.10.2010 - прийнятий прохідником 5 р. підземним;

- № 16: 05.07.2012 - запис щодо реорганізації підприємства;

- № 17: 30.09.2012 - звільнений за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України;

- № 18: 22.10.2012 - прийнятий прохідником 5 р. з повним робочим днем на підземній роботі;

- № 19: 12.12.2016 - звільнений за переведенням, пункт 5 статті 36 КЗпП України;

- № 20: 10.01.2017 - прийнятий за переведенням гірником 2 р. підземним з повним робочим днем на підземній роботі;

- № 21: 01.02.2017 - переведений гірником 4 р. підземним з повним робочим днем на підземній роботі;

- № 22: 08.03.2017 - переведений прохідником 5 р. підземним з повним робочим днем на підземній роботі;

- № 23: 13.11.2017 - звільнений за власним бажанням, стаття 38 КЗпП України.

Сторонами надані уточнюючі довідки, видані ДП «Торецьквугілля», від 11.04.2018 за № 5-71/996 (сім довідок під одним номером), від 13.04.2018 за № 5-71/1014 та від 28.02.2020 за № 5-71/455, відповідно до яких позивач:

- з 15.02.1995 по 15.11.1995 - працював повний робочий день у ВП "Шахта "Північна" ДП "Торецьквугілля" на посадах гірника підземного та прохідника підземного (передбачені Списком 1, розділом 1, підрозділом 1, пунктом 1010100а);

- з 14.10.2002 по 27.07.2003 - працював повний робочий день у ВП "Шахта "Північна" ДП "Торецьквугілля" на посаді прохідника підземного (передбачена Списком 1, розділом 1, підрозділом 1, пунктом 1.1а);

- з 01.11.2004 по 17.09.2010 - працював повний робочий день у ВП "Шахта "Північна" ДП "Торецьквугілля" на посаді прохідника підземного (передбачена Списком 1, розділом 1, підрозділом 1, пунктом 1.1а);

- з 22.10.2012 по 12.12.2016 - працював повний робочий день у ВП "Шахта "Північна" ДП "Торецьквугілля" на посаді прохідника підземного (передбачена Списком 1, розділом 1, підрозділом 1, пунктом 1.1а та Списком 1, розділом 1, підрозділом 1);

- з 10.01.2017 по 13.11.2017 - працював повний робочий день у ВП "Шахта "Центральна" ДП "Торецьквугілля" на посадах гірника підземного та прохідника підземного (передбачені Списком 1, розділом 1, підрозділом 1).

Також сторонами надано уточнюючу довідку, видану ТДВ "ОП "Шахта імені Святої Матрони Московської", від 23.04.2018 за № 79, відповідно до якої позивач:

- з 18.10.2010 по 30.09.2012 - працював повний робочий день у ТДВ "ОП "Шахта імені Святої Матрони Московської" на посаді прохідника підземного (передбачена Списком 1, розділом 1, підрозділом 1, пунктом 1.1а).

Відтак, записами у трудовій книжці позивача, у сукупності з уточнюючими довідками, підтверджується, що у періоди з 15.02.1995 по 15.11.1995, з 14.10.2002 по 27.07.2003, з 01.11.2004 по 17.09.2010, з 18.10.2010 по 30.09.2012, з 22.10.2012 по 12.12.2016, з 10.01.2017 по 13.11.2017 позивач працював на посадах (за професіями), віднесених до чинних у відповідні періоди роботи Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (за постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36, від 24.06.2016 року № 461), та Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (за Постановою КМУ № 202).

Таким чином, вказані періоди роботи позивача підлягали зарахуванню відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком № 1 саме в якості підземних робіт (стаття 14 Закону № 1788-ХІІ та Постанова КМУ № 202).

Слід зауважити, що позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати ті чи інші періоди роботи до пільгового стажу позивачем не заявлено.

Спірним питання даної справи є, зокрема, право позивача на обчислення розміру його пенсії з урахуванням вимог статті 8 Закону № 345-VI.

Положеннями статті 1 Закону № 345-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових та рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві, солі магнієві), а також озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії тим шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а так само працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної за статтею 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, однак, не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

За наслідками арифметичного підрахунку періоди роботи позивача з 15.02.1995 по 15.11.1995, з 14.10.2002 по 27.07.2003, з 01.11.2004 по 17.09.2010, з 18.10.2010 по 30.09.2012, з 22.10.2012 по 12.12.2016, з 10.01.2017 по 13.11.2017 загалом налічують понад 14-ти років.

Судами установлено, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок, яка була встановлена з 23.03.2018 у зв`язку професійним захворюванням, що підтверджується копіями довідок МСЕК серії АВ № 0869525 від 03.04.2018 та серії 12 ААБ № 416888 від 02.04.2020, та з 23.03.2018 позивачу була призначена пенсія по інвалідності.

До цього позивач працював у ВП "Шахта "Центральна" ДП "Торецьквугілля" на посаді прохідника підземного (з повним робочим днем на підземній роботі), яка є віднесеною до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 46), та Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (згідно з Постановою КМУ № 202).

Із вказаної посади позивач був звільнений за власним бажанням 13.11.2017, після нещасного випадку на виробництві, що стався 04.07.2017 (акти про нещасний випадок на виробництві та про розслідування нещасного випадку від 29.07.2017).

Відповідно до положень частини 5 статті 56 Закону № 1788-ХІІ час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV установлено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України від 14.10.1992 № 2694-XII «Про охорону праці», якою передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до положень статей 13 та 14 Закону № 1788-ХІІ.

Як свідчать матеріали цієї справи, період з 23.03.2018 (тобто з дати встановлення інвалідності) до моменту перерахунку пенсії позивача у зв`язку з переведенням з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах складає понад 6 років. При цьому, враховуючи наведені вище норми, даний період підлягав зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1 саме в якості підземних робіт.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 31 березня 2020 року в справі № 459/245/17, чим спростовуються відповідні доводи апеляційної скарги Управління.

Таким чином, на момент перерахунку пенсії позивача у зв`язку з переведенням з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах його пільговий стаж за Списком № 1 на підземних роботах (з урахуванням періоду перебування на інвалідності) становив більше 15-ти років, що є цілком достатнім для застосування положень статті 8 Закону № 345-VI при обчисленні розміру пенсії позивача під час її перерахунку.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач має більше 15-ти років пільгового стажу за Списком № 1 на підземних роботах, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на визначення розміру його пенсії з урахуванням статті 8 Закону № 345-VI, у зв`язку з чим позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Щодо посилання апелянта на необґрунтоване стягнення судом першої інстанції судового збору.

Оскарженим рішенням стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

За ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, судом обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати понесені позивачем.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі № 200/5322/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 13 лютого 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

І. Д. Компанієць