Справа № 160/30944/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку підвищення його пенсії в 2024 році у зв`язку зі зміною з 01.03.2024 року мінімальної пенсії за віком відповідно до п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення";
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області при перерахунку пенсії згідно із ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови КМУ від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" включення в перерахунок пенсії обмеження в індексації у розмірі 516,62 грн. здійсненого з 01.03.2023 року;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату підвищення його пенсії у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, згідно із п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 01.03.2024 року з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області у зв`язку з індексацією пенсійних і страхових виплат та з підвищення мінімальної пенсії за віком з 01.03.2024 року здійснити перерахунок його пенсії, відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 р. по справі № 160/1031/23 йому було встановлено підвищення пенсії у розмірі 1 046,50 грн. 16.04.2024 р. після прийняття постанови КМУ від 23.02.2024 р. №185, позивач звернувся із заявою до відповідача про здійснення перерахунку, в тому числі надбавки реабілітованої особі у розмірі 1 180,50 грн. згідно із п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.03.2024 року. Однак, відповідач у збільшенні надбавки до 1 180,50 грн. відмовив, оскільки розмір його пенсії станом на 01.03.2024 р. становить 15 306,73 грн., у тому числі 1 046,50 грн. підвищення згідно із рішенням суду. ?Також, відповідач у листі від 08.10.2024 р., зазначив, що рішення суду від 14.03.2023 р. не містить зобов`язання щодо перерахунку пенсії в подальшому у зв?язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім того позивач вважає, що при перерахунку його пенсії згідно із ст.42 Закону №1058-IV відповідачем протиправно зменшено розмір пенсії на 516,62 грн. Вказане й стало підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2024 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.161 КАС України.
На виконання ухвали суду, 28.11.2024 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: надано докази сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн.
Ухвалою суду від 29.11.2024 року суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є реабілітованою особою відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.12.2022 року та має пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років». Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
16.04.2024 року позивач звернувся із заявою до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, в якій просив здійснити перерахунок пенсії згідно із ст.42 Закону №1058-IV та постановою КМУ № 185, а саме: доплати за понаднормовий стаж згідно із ст.28 Закону №1058-IV у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 2 361 грн. з 01.01.2024 року; надбавки реабілітованій особі, як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, згідно із п."г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 2 361 грн. з 01.03.2024 року; пенсії за особливі заслуги перед Україною, у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 2 361 грн. з 01.03.2024 року.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17.04.1991 р. № 962-XII (в редакції, чинній на час реабілітації позивача) визначено вважати реабілітованими осіб, які з політичних мотивів були необґрунтовано засуджені судами або піддані репресіям позасудовими органами, в тому числі "двійками", "трійками", особливими нарадами і в будь-якому іншому позасудовому порядку, за вчинення на території України діянь, кваліфікованих як контрреволюційні злочини за кримінальним законодавством України до набрання чинності Законом СРСР "Про кримінальну відповідальність за державні злочини" від 25.12.1958 року, за винятком осіб, зазначених у статті 2 цього Закону.
Дія цієї статті поширюється на осіб, громадян України, які постійно проживали в Україні і яких з різних причин було переміщено за межі колишнього Радянського Союзу, необґрунтовано засуджено військовими трибуналами, Верховним Судом Союзу РСР чи піддано репресіям позасудовими органами (ст.1 доповнено ч.3 згідно із Законом №2353-XII від 15.05.1992 року).
Як видно з матеріалів справи, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.12.2022 року позивач є реабілітованою особою.
Згідно із пунктом «г» частини першої статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.
Відповідно до пункту 6 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 року у справі № 160/1031/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії було - задоволено частково, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Харківській області від 15.12.2022 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку стажу за час перебування у засланні, як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, відповідно до вимог ст.58 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_1 у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно із пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 07.12.2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити зарахування ОСОБА_1 часу відбування у засланні, на спецпоселенні з 1949 року по січень 1956 року, як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, до трудового стажу у потрійному розмірі, відповідно до вимог статті 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
На виконання Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2023 року у справі № 160/1031/23 відповідачем було здійснено перерахунок та виплату підвищення пенсії позивачу у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно із пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 07.12.2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум та здійснено зарахування часу відбування у засланні, на спецпоселенні з 1949 року по січень 1956 року, як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, до трудового стажу у потрійному розмірі, відповідно до вимог статті 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідачем у листі від 08.10.2024 року зазначено, що не здійснено перерахунок підвищення пенсії через збільшення розміру мінімальної пенсії у 2024 році, оскільки рішення суду від 14.03.2023 року у справі № 160/1031/23 не містить зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії в подальшому у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Суд вважає помилковими такі висновки пенсійного органу та зазначає наступне.
Так, відповідно до пункту «г» частини першої ст.77 Закону №1788-XII підвищення до пенсії реабілітованим особам обчислюється із розміру мінімальної пенсії за віком.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
Відповідно до вимог частини першої статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966-XIV прожитковий мінімум застосовується зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної пенсії за віком.
Згідно із статті 4 цього Закону, прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг.
Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність - 2 361 грн.
Таким чином, розмір мінімальної пенсії був збільшений з 01 січня 2024 року, однак відповідачем протиправно не було здійснено перерахунок підвищення пенсії у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком згідно із пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В даному випадку, судом встановлено, що права позивача було порушено саме протиправними діями відповідача, а не рішенням, як зазначено ним в своїй позовній заяві.
Враховуючи наведене в сукупності, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті підвищення до пенсії згідно із пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімальної пенсії встановленої з 01.01.2024 року та зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.03.2024 року підвищення до пенсії згідно із пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімальної пенсії встановленої з 01.01.2024 року.
Щодо заявлених позивачем позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області при перерахунку пенсії згідно із ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови КМУ від 23.02.2024 року №185 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" включення в перерахунок його пенсії обмеження в індексації у розмірі 516,62 грн. здійсненого з 01.03.2023 року, суд зазначає наступне.
Статтею 42 Закону №1058-ІV передбачені індексація та перерахунок призначених пенсій.
Так, частиною 2 статті 42 Закону №1058-IV визначено, що пенсіонерам з метою збільшення розміру пенсій проводиться індексація заробітку, з якого обчислена пенсія. Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням КМУ з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV затверджено постановою КМУ від 20.02.2019 р. №124 (далі - Порядок №124).
Згідно із пунктом 1 Порядку №124, відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до пункту 2 Порядку №124, перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону №1058-IV.
Оскільки, позивачу призначена пенсія за віком, розмір якої визначається відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то відповідно до вказаного Порядку, пенсія підлягає перерахунку, що не заперечується відповідачем.
Перерахунок пенсій, відповідно до цього Порядку, проводиться щороку з 1 березня.
Згідно із пунктом 5 Порядку №124, у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до пункту 6 Порядку №124, під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.
Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Індексація пенсії позивача в 2023 році проведена на підставі постанови КМУ від 24.02.2023 р. №168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - постанова №168).
Пунктом 1 постанови №168 встановлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно із Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою КМУ від 20.02.2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.
В свою чергу, пунктом 10 постанови № 168 установлено, що у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1 500 гривень.
Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що з 01.03.2023 року підлягають перерахунку пенсії, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, та розмір пенсії із вказаної дати з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 16.02.2022 р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" підвищуються на такий коефіцієнт збільшення, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 вказаної вище постанови.
А пунктом 10 постанови №168 від 24.02.2023 року чітко встановлено обмеження розміру збільшення 1 500 грн.
Виключень щодо неврахування пункту 10 постанови № 168 під час такого перерахунку пенсії, законодавство не містить.
Зазначений пункт 10 постанови № 168 є чинним, а тому підлягає застосуванню відповідачем.
З 01.03.2023 року позивачу нараховано індексацію пенсії з використанням коефіцієнту збільшення 1,197 з обмеженням у сумі 1 500 грн., що відповідає вимогам постанови № 168, прийнятої на виконання пункту 8 розділу "Прикінцеві Положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік".
Суд зазначає, що обмеження в сумі 516,62 грн. було застосоване в 2023 році, тому зазначення цієї суми при подальших перерахунках пенсії є цілком логічним, оскільки індексація за 2023 рік, з урахуванням цього обмеження, входить до складових пенсії позивача.
Пункт 10 постанови КМУ від 24.02.2023 р. № 168 є чинним та підлягав застосуванню пенсійним органом.
Оскільки судом не встановлено протиправність в діях відповідача щодо обмеження в індексації в розмірі 516,62 грн., то позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Разом з тим, заявлені позовні вимоги про зобов`язання Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області у зв`язку з індексацією пенсійних і страхових виплат та з підвищення мінімальної пенсії за віком з 01.03.2024 року здійснити перерахунок позивача пенсії, відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовних вимог, у задоволенні яких судом було відмовлено.
У задоволенні решти позовної заяви позивачу слід відмовити.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання позову, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн.
Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору розмірі 605,60 грн. (1 211,20 грн. : 2).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно із пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімальної пенсії встановленої з 01.01.2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.03.2024 року підвищення до пенсії згідно із пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи із мінімальної пенсії встановленої з 01.01.2024 року.
У задоволенні решти позовної заяви - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма