Справа № 560/5333/20
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2021-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5333/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

02 серпня 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, третя особа - Управління Державної казначейської служби України у м. Яремче Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 7-17 від 30.06.2016, № 6-17 від 30.06.2016, № 10890-17 від 30.06.2016, № 11332-17 від 30.06.2016, № 6325-12 від 30.06.2017, № 6326-12 від 30.06.2017, № 4-0909 від 30.04.2018 та № 4-0909 від 30.04.2018, які прийняті Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області;

- визнати бездіяльність Головного управління ДПС в Івано-Франківській області протиправною та зобов`язати Головне управління ДПС в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) помилково та надміру сплачене грошове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 163931,25 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки винесені всупереч чинним нормам податкового законодавства. Також, зазначає, що зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у сумі 123877,96 грн та з орендної плати з фізичних осіб в сумі 4689,86 грн с неузгодженими, що свідчить про відсутність податкового боргу.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 28.03.2014 між Ворохнянською сільською радою фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 8663 м.кв., яка в подальшому позивачем була викуплена.

Відповідно до інтегрованої картки платника АІС "Податковий блок" фізичній особі ОСОБА_1 проведено наступні нарахування земельного податку з фізичних осіб згідно податкових повідомлень-рішень:

- №10890-17 від 30.06.2016 на суму 6,82 грн;

- №11332-17 від 30.06.2016 на суму 40032,59 грн;

- №6325-12 від 30.06.2017 на суму 20,46 грн;

- №6326-12 від 30.06.2017 на суму 40032,59 грн;

- №4-0909 від 30.04.2018 на суму 20,46 грн.

- №4-0909 від 30.04.2018 на суму 40032,83 грн.

Позивач не погодився з правомірністю податкових вказаних повідомлень-рішень та звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав спірними рішеннями, а встановлені судом обставини справи свідчать про протилежне.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України землекористувачі юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

У розумінні підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Пунктом 270.1 статті 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Пунктом 274.1 статті 274 ПК України визначено, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пункту 284.1 статті 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам.

Нові зміни до рішень щодо наданих пільг зі сплати земельного податку надаються відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.

У відповідності до пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 Податкового кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що протягом 2016-2018 років контролюючий орган приймав податкові повідомлення-рішення, якими нараховував ОСОБА_1 земельний податок з фізичних осіб, які позивач сплачував у добровільному порядку у встановлений законом строк.

Як зазначає позивач відповідно до висновків Хмельницького окружного адміністративного та Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі 560/3443/19 скасовано податкове повідомлення-рішення № від 07.08.2019, яким застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату земельного податку, оскільки нараховані суми сплати земельного податку за 2016-2018 року вважаються неузгодженими.

Разом з цим, як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, суми, нараховані відповідно податкових повідомлень-рішень №10890-17 від 30.06.2016 на суму 6,82 грн: №11332-17 від 30.06.2016 на суму 40032,59 грн; №6325-12 від 30.06.2017 на суму 20,46 грн; №6326-12 від 30.06.2017 на суму 40032,59 грн; №4-0909 від 30.04.2018 на суму 20,46 грн; №4-0909 від 30.04.2018 на суму 40032,83 грн, які направлені позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Матеріали справи не містять доказів визнання протиправними податкових повідомлень-рішень №10890-17 від 30.06.2016 на суму 6,82 грн: №11332-17 від 30.06.2016 на суму 40032,59 грн; №6325-12 від 30.06.2017 на суму 20,46 грн; №6326-12 від 30.06.2017 на суму 40032,59 грн; №4-0909 від 30.04.2018 на суму 20,46 грн; №4-0909 від 30.04.2018 на суму 40032,83 грн, що свідчить про правомірність та відсутність підстав для скасування вказаних рішень.

При цьому, позовна вимога визнання бездіяльності Головного управління ДПС в Івано- Франківській області протиправною та зобов`язання Головне управління ДПС в Івано-Франківській області подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Яремче Івано-Франківської області висновок про повернення ОСОБА_1 помилково та надміру сплаченого грошового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 163931,25 грн є похідною від позовних вимог про визнання протиправними та скасування зазначених рішень, а тому також не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, в доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, в судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Драчук Т. О.