Справа № 560/8465/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 560/8465/24

12 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Моніча Б.С.

перевіривши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Сьомого апеляційного адміністративного суду знаходиться вищезазначена адміністративна справа.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2024 року розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 28 січня 2025 року.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав просив суд її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла висновку про перехід з відкритого судового засідання у письмове.

Однак, під час розгляду справи в письмовому провадженні суд прийшов до висновку про неможливість вирішення справи на основі наявних у ній доказів та необхідність вислухати пояснення сторін.

Згідно ч.2 ст.311 КАС, якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

При розгляді справи в порядку письмового провадження судом було встановлено, що в позовній заяві, у відзиві ІНФОРМАЦІЯ_2 на позовну заяву та у рішенні суду першої інстанції міститься посилання на наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 №121 від 29.04.2024 року, згідно якого на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" з метою організованого та своєчасного виконання заходів безпосереднього планування та забезпечення заходів мобілізації, вважати солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що відібраний та призначений для відправки у військову частину НОМЕР_1 .

Однак, при дослідженні доказів, судом було встановлено про відсутність вказаного наказу в матеріалах справи.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься витяг наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.05.2024 року № 123 згідно якого, солдата запасу ОСОБА_1 направлено до військової частини НОМЕР_2 для 3072.

Таким чином, з метою повного та всебічного розгляду справи, необхідно витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_2 наказ №121 від 29.04.2024 року.

Також, досліджуючи матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 , як на правомірність своїх дій посилається на те, що при здійсненні оновлення облікових даних військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 було встановлено відсутність у позивача підстав для відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією визначених статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а отже факт призову позивача на військову службу за мобілізацією є таким, що відповідає статтям 17, 65 Конституції України, а також положенням Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", а також статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до чинного законодавства, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та іншими нормативно правовими актами, які регулюють вказані питання.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів, на підставі яких саме документів ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 (відсутня, як повістка так і наказ про призов та мобілізаційне розпорядження).

Також, в матеріалах справи міститься довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.04.2024 року № 1422 військово - лікарської комісії, згідно якої позивач придатний до військової служби.

Однак, до суду не надано будь яких доказів на підставі якого направлення і коли ОСОБА_1 був направлений на ВЛК, а також, відсутні докази щодо вручення рішення ВЛК позивачу, як те передбачено чинним законодавством.

Колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством, що регламентує питання призову під час мобілізації військовослужбовців, у останніх мають бути військово облікові документи, які (що стосується позивача ОСОБА_1 ) у матеріалах справи відсутні.

Крім іншого, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься наказ Військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 № 129 від 02.05.2024 року ( по стройовій частині) про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини.

У відзивах на позовну заяву та апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України зазначає, що підставою для видання вищевказаного наказу є: для військовослужбовців - іменні списки команд, накази по особовому складу, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Судом при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що крім іменних списків для видачі вищеописаного наказу (по стройовій частині), як підставу для його видання, не було надано інших доказів, а саме наказу по особовому складу.

Суд зауважує, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Д остатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

У відповідності до вимог ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

В даному випадку, обов`язок доведеності правомірності дій та рішень покладається на відповідачів, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_7 та Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне витребувати у відповідачів докази, які б підтверджували правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України в межах даних правовідносин.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до вимог ст. 304 КАС України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не було надано відзиву на апеляційну скаргу або пояснень з приводу доводів апелянта.

Таким чином, оскільки під час розгляду справи по суті колегія суддів дійшла висновку про складність даної справи, з метою повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи, необхідно заслухати пояснення уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Водночас, одним із засобів доказування в адміністративній справі є пояснення сторін та третіх осіб.

Колегія суддів звертає увагу відповідача на те, що згідно з п. 3 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Разом з тим, статтею 148 КАС України встановлено, що до належно викликаної особи, особисту участь якої визнано судом обов`язковою, свідка, які без поважних причин не прибули у судове засідання або не повідомили причини неприбуття, може бути застосовано привід до суду через органи Національної поліції України з відшкодуванням у дохід держави витрат на його здійснення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, необхідно визнати явку уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України в судове засідання, обов`язковою.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 80, 311 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

призначити справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.02.2025 року о 10:15 у залі судового засідання №3 Сьомого апеляційного адміністративного суду (м. Вінниця, вул. Соборна, 48 / вул. Оводова, 34).

Витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 наказ №121 від 29.04.2024 року, а також підтверджуючі документи при призові ОСОБА_1 та проходження ним ВЛК, які описані в мотивувальній частині вказаної ухвали.

Запропонувати ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України надати пояснення стосовно обставин викладених в мотивувальній частині вказаної ухвали, а також в апеляційній скарзі позивача та належні докази, що стосуються вказаних правовідносин.

Визнати обов`язковою явку в судове засідання уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_1 та Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Роз`яснити відповідачам, що відповідно до ч. 1 ст. 148 КАС України, до належно викликаної особи, особисту участь якої визнано судом обов`язковою, та яка без поважних причин не прибула у судове засідання або не повідомила причини неприбуття, може бути застосовано привід до суду через органи Національної поліції України з відшкодуванням у дохід держави витрат на його здійснення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи в мережі Інтернет на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud4856/.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Моніч Б.С.