Справа № 420/19642/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління Національної поліції в Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно нарахованої частини чергової відпустки, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Головне управління Національної поліції в Херсонській області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року в сумі 4902,44 грн.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідач ознайомився з наказом про звільнення зі служби в поліції, в якому було зазначено про надмірно нараховані на користь відповідача 10 діб щорічної основної оплачуваної відпустки, які підлягають відшкодуванню відповідачем, однак ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4902,44 грн. не повернула, а тому ці кошти мають бути стягнуті з неї в судовому порядку.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Національної поліції в Херсонській області підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 11.08.2014 року по 22.05.2024 року проходила службу в Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області.

Відповідачем 13.05.2024 року подано рапорт про звільнення за власним бажанням з 22.05.2024 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.05.2024 року №217 о/с. старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням.

При цьому, абзацом другим зазначеного наказу визначено, що кількість діб, надмірно нарахованих за час невідпрацьованої частини календарного року з 17 вересня по 31 грудня 2020 року складає 10 діб щорічної основної оплачуваної відпустки та підлягає відшкодуванню старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Відповідачу направлено у месенджері «Телеграмм» на номер телефону, з якого надійшов рапорт про звільнення наказ про її звільнення та повідомлення №66 від 17.05.2024 року про розмір коштів, надміру нарахованих за використані 10 діб щорічної основної оплачуваної відпустки, який складає 4902,44 грн., а також реквізити для перерахування цих коштів, однак ці кошти відповідачем не сплачені (скріншот листування наявний в справі).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 92, ч. 1, 2, 4, 7, 9 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.

Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, зокрема, за власним бажанням, у році звільнення, за їх бажанням, надається щорічна основна відпустка з наступним звільненням, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. Датою звільнення поліцейського в цьому разі є останній день відпустки.

При звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини щорічної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.

Відповідно до п. 15 розділу І, п. 8 розділу ІІІ «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260, при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

При звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. Кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення.

При звільнені поліцейського зі служби в поліції розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню за надмірно нараховану частину щорічної відпустки, здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав поліцейський за дні чергової відпустки.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Питання повернення зайво виплаченого грошового забезпечення поліцейського не врегульовано положеннями спеціального законодавства, а тому застосуванню в цьому випадку підлягають норми Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 127 Кодексу законів про працю України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: 1)для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми; 2)при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію; 3)при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу наказом від 01.04.2020 №83 о/с надано соціальну відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами з 23 березня по 26 липня 2020 року.

Наказом від 19 серпня 2020 року №210 о/с відповідачу надано основну відпустку за 2020 рік тривалістю 30 діб з 17 серпня до 16 вересня 2020 року.

Наказом від 09.09.2020 №229 о/с відповідачу надано соціальну відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 17 вересня 2020 року по 22 травня 2023 року, яка в подальшому наказом від 24.05.2023 №225 о/с продовжена до досягнення дитиною чотирьох років, а саме до 22 травня 2024 року.

Таким чином, на момент звільнення відповідача у зв`язку з перебуванням у соціальних відпустках для догляду за дитиною з 17 вересня 2020 року утворилися надмірно нараховані 10 діб щорічної основної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року з 17 вересня по 31 грудня 2020 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується безпідставне отримання відповідачем, який вже не проходить службу в органах поліції, грошових коштів (надмірно нарахованих та виплачених).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 Кодексу законів про працю України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника.

Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством.

Суд звертає увагу, що наказ про звільнення відповідача, в якому зазначено про необхідність відшкодування ним 10 діб щорічної оплачуваної відпустки надмірно нарахованих за час невідпрацьованої частини календарного року з 17 вересня по 31 грудня 2020 року, ним не оскаржений, не скасований, є діючим, доказів сплати заборгованості відповідачем до суду не надано, обставин безпідставності стягнення коштів відповідачем не наведені, а тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

Таким чином, у суду є всі підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Херсонській області надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року в сумі 4902,44 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Національної поліції в Херсонській області обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, буд. 4, м. Херсон, Херсонська область, 73000, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з відповідача на користь позивача надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року в сумі 4902,44 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, буд. 4, м. Херсон, Херсонська область, 73000, ) надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року в сумі 4902,44 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА