Справа № 200/267/25
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

12 лютого 2025 року Справа №200/267/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи №200/267/25 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2025 до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява адвоката Горщара Сергія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.03.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії з 01.03.2024 за актуальними на день виплати банківськими реквізитами.

Позов подано з підстав протиправного, на думку позивача, припинення виплати пенсії.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2025 вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 27.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази у справі.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов, за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Також відповідачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференції.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що відповідно до матеріалів справи і місцем реєстрації, і місцем фактичного проживання ОСОБА_1 станом на дату звернення до суду є тимчасово окупована РФ територія України. При цьому на тимчасово окупованій території органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, своєчасне внесення інформації до відповідних держаних реєстрів не проводиться та мають місце інші негативні наслідки, зумовлені окупацією. Наявність окупації також спричинила зростання кількості злочинів та інших протиправних діянь, які полягають у незаконному отриманні грошових коштів, в тому числі пенсій, сторонніми особами замість їх законних одержувачів.

Розглянувши зазначене вище клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Вказане також кореспондується зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм слідує, що громадянам України, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, та реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Слід зазначити, що жодним нормативно-правовим актом не обмежено право громадянина України свободи пересування та вільного вибору місця проживання на території України.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому частиною 6 статті 262 Кодексу встановлено право суду відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у визначених цією частиною випадках, а саме:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зазначає, що ця справа є справою незначної складності, і характер спірних правовідносин та предмет доказування в ній не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, що відповідно до пункту 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Тверджень відповідача щодо отримання пенсій невідомими особами, суд вважає необґрунтованими.

Суд зазначає, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою одночасно заявив клопотання про розгляд справи без його участі. При огляді позовної заяви та документів в обґрунтування позову, суд не вбачає підстав для обов`язкового надання додаткових пояснень особисто позивачем.

На підставі викладено, суд дійшов висновку, що за положеннями зазначених норм та з урахуванням обставин справи, має розглянути справу без участі позивача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Оскільки у задоволенні клопотання про проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про розгляд справи №200/267/25 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та визнання особистої явки позивача у судове засідання в режимі відеоконференції, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.С. Дмитрієв