Справа № 160/5999/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/5999/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 року в адміністративній справі №160/5999/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за час його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини (з урахуванням раніше виплачених коштів, відрахуванням податків та зборів) за наступні періоди:

- вересень 2023 року - 10 днів (з 21.09. по 30.09.);

- жовтень 2023 року - 13 днів (з 01.10. по 13.10.).

- зобов`язати відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за час його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини (з урахуванням раніше виплачених коштів, відрахуванням податків та зборів) за наступні періоди:

- вересень 2023 року - 10 днів (з 21.09. по 30.09.);

- жовтень 2023 року - 13 днів (з 01.10. по 13.10.).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив службу в Збройних Силах України за призовом по мобілізації з 21.09.2022 року. Під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом Батьківщини, позивач 14.12.2022 року отримав мінно-вибухову травму та осколкове поранення, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 09.02.2023 року № 2863/02 про обставини травми. В подальшому, позивач проходив неодноразове лікування в умовах стаціонару. Відповідно до медичних документів, позивач з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «МОКГВВ» м. Миколаїв, у зв`язку з наслідкам отриманого поранення. Зазначене підтверджується виписками із медичної карт стаціонарного хворого №3528 та №3652. Однак, за період знаходження на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень на місяць, як передбачено діючим законодавством, відповідачами нарахована та виплачена позивачу не була. Про порушення відповідачами прав і законних інтересі, що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що підстави виплати винагороди позивачу при подальшому лікування відсутні, оскільки винагорода у зв`язку з пораненням має лише одноразовий характер дії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що позивач після отримання травми проходив лікування та перебував у відпустці за станом здоров`я. Лікування позивача у зв`язку з травмою (пораненням, каліцтвом, контузією), отриманою під час захисту Батьківщини завершено випискою після лікування з наданням відпустки. Вказує, що додаткова винагорода у зв`язку з пораненням має характер одноразового додаткового виду грошового забезпечення, тому повторна виплати такої винагороди враховуючи повторне лікування не передбачена чинним законодавством. З урахуванням того, що травма отримана позивачем 14.12.2022 року, нарахування та виплата додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн. на місяць за кожне наступне лікування на протязі необмеженого періоду часу суперечить встановленим вимогам закону.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивач проходив службу в Збройних Силах України за призовом по мобілізації з 21.09.2022 року.

Наказом командира Сухопутних військ Збройних Сил України від 21.07.2023 року №377-РС (по особовому складу) ОСОБА_1 призначено до військової частини НОМЕР_3 - стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 27.07.2023 року №171 (по стройовій частині) старшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

На даний час позивач виконує службові обов`язки на посаді стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 .

14.12.2022 року під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, на східній околиці міста Бахмут Донецької області, під час ворожого обстрілу позивач отримав мінно-вибухову травму та осколкове поранення. Після надання першої допомоги був госпіталізований до медичного закладу.

В подальшому, позивач проходив неодноразове лікування в умовах стаціонару.

За рішеннями (постановами) військово-лікарських комісій позивачу надавались відпустки за станом здоров`я.

Відповідно до виданої командиром військової частини НОМЕР_1 довідки про обставини травми (поранення, каліцтва, контузії) від 09.02.2023 року №2863/02, поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини.

Позивачу проведено медичний огляд військово-лікарською комісією при КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) викладено наступним чином: «Стан після вибухової травми легкого ступеню (14.12.2022 року) у вигляді: вогнепального уламкового сліпого поранення верхньої третини лівої гомілки; відкритого крайового перелому внутрішнього виростка лівої великогомілкової кістки з наявністю стороннього тіла (уламку). Стан після ВХО рани верхньої третини лівої гомілки з видаленням уламку з внутрішнього виростка лівої великогомілкової кістки (21.12.2022 року)».

Рішенням ВЛК позивача визначено потребу в наданні відпустки за станом здоров`я строком на 30 (тридцять) календарних днів.

Причинний зв`язок травми визначено наступним чином:

Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Рішенням 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, оформленим протоколом засідання 11 РВЛК №1557 від 08.05.2023 року, постанову ВЛК від 29.12.2022 року скасовано, а причинний зв`язок поранення позивача визначено наступним чином:

Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до медичних документів, старший сержант ОСОБА_1 з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «МОКГВВ» м. Миколаїв, у зв`язку з наслідками отриманого поранення. Викладене підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого №3528 та №3652.

У зв`язку з наслідками отриманого поранення, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 21.09.2023 року по 13.10.2023 року: вересень 2023 року - 10 днів (з 21.09. по 30.09.); жовтень 2023 року - 13 днів (з 01.10. по 13.10.).

За період знаходження на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень на місяць, як передбачено діючим законодавством, не була нарахована та виплачена позивачу.

Відповідно до наданої ІНФОРМАЦІЯ_8 довідки від 11.12.2023 року №9/2/2088 про нараховане грошове забезпечення позивача, виплата йому додаткової винагороди в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за вказані періоди не нараховувалась та не проводилась.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі по тексту - Закон №2232).

Абзацом 2 частини четвертої статті 9 Закону №2011 передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Частинами другої та третьої статті 9 Закону №2011 встановлено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 (далі по тексту - Постанова №704) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Так, наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі по тексту - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168» (далі по тексту - Постанова №168).

Пунктом 1 постанови №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

01 квітня 2022 року до постанови №168 постановою КМУ №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

У відповідності до абзаців 4, 5, 6 пункту 1 наведеного Постанови КМУ 168 передбачено, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, здійснюється відповідно до наказів командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, до яких включаються, зокрема, особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, із аналізу приписів наведеного чинного нормативно-правового акту слідує, що військовослужбовець має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. за трьох умов, а саме: 1) наявності довідки про пов`язаність поранення із захистом Батьківщини; 2) перебування такого військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; 3) перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14.12.2022 року під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, на східній околиці міста Бахмут Донецької області, під час ворожого обстрілу позивач отримав мінно-вибухову травму та осколкове поранення.

Відповідно до виданої командиром військової частини НОМЕР_1 довідки про обставини травми (поранення, каліцтва, контузії) від 09.02.2023 року №2863/02, поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини.

Після надання першої допомоги був госпіталізований до медичного закладу.

Позивачу проведено медичний огляд військово-лікарською комісією при КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» Кропивницької міської ради. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) викладено наступним чином: «Стан після вибухової травми легкого ступеню (14.12.2022 року) у вигляді: вогнепального уламкового сліпого поранення верхньої третини лівої гомілки; відкритого крайового перелому внутрішнього виростка лівої великогомілкової кістки з наявністю стороннього тіла (уламку). Стан після ВХО рани верхньої третини лівої гомілки з видаленням уламку з внутрішнього виростка лівої великогомілкової кістки (21.12.2022 року)».

Рішенням ВЛК позивачу визначено потребу в наданні відпустки за станом здоров`я строком на 30 (тридцять) календарних днів.

Причинний зв`язок травми визначено наступним чином: Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Рішенням 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, оформленим протоколом засідання 11 РВЛК №1557 від 08.05.2023, постанову ВЛК від 29.12.2022 було скасовано, а причинний зв`язок поранені ОСОБА_1 визначено наступним чином: Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до медичних документів, старший сержант ОСОБА_1 з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «МОКГВВ» м. Миколаїв, у зв`язку з наслідками отриманого поранення. Викладене підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого №3528 та №3652.

Вищенаведене свідчить про те, що позивач дійсно проходив лікування та перебував у відпустці за станом здоров`я, а саме у зв`язку з наслідками отриманого поранення.

Відтак, зазначені умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами складеними на позивача, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, за наявними у матеріалах справи доказами, позивач проходив лікування з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року, всього 23 дні (включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого).

Отже, період лікування підлягає врахуванню до періоду, протягом якого позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. відповідно до Постанови №168.

Проте, як слідує зі змісту наявних у матеріалах справи розрахункових відомостей, додаткова винагорода позивача за період з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року обчислена з розрахунку - 30 000 грн.

Разом з цим, витребувана ухвалою суду першої інстанції від 15.04.2024 року від Військової частини НОМЕР_1 інформація про нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з пораненням від 14.12.2022 року, не була долучена до матеріалів справи.

З урахуванням вищенаведеного, вірними є висновки суду першої інстанції, що позивачу підлягає донарахування та виплата додаткової винагороди, яка передбачена Постановою №168 за період з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року з розрахунку 100 000 грн., враховуючи отриманий розмір такої винагороди за вказаний період.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час позивач виконує службові обов`язки на посаді стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За наведених обставин, позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100 000 грн. на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року, відтак, бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування стаціонарному лікуванні з 21.09.2023 року по 29.09.2023 року та з 29.09.2023 року по 13.10.2023 року є протиправною.

За викладених обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та внесення змін до рішення суду відсутні. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки та незгоди з доказами.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, як слідує зі змісту позовної заяви, із встановлених обставин у справі та, зокрема, клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду від 17.05.2024 року, судовий збір підлягав до сплати у розмірі 1816,80 грн.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення до Державного бюджету України з апелянта судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1816,80 грн.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року в адміністративній справі №160/5999/24 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року в адміністративній справі №160/5999/24 залишити без змін.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Третього апеляційного адміністративного суду за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA1004628, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, судовий збір за подання апеляційної скарги у справі № 160/5999/24 у розмірі 1816,80 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн 80 копійок)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складання повного тексту постанови.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко