Справа № 160/386/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2025 року Справа № 160/386/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» про визнання протиправними дій, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 17.12.2023 позивачем надіслано відповідачу заяву про надання документів з особової справи. У встановлений законодавством строк письмову відповідь позивач не отримав. Таким чином відповідач не виконав належним чином покладені на нього службові та посадові обов`язки та своєю бездіяльністю порушив право позивача на звернення і на отримання інформації.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2025 заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задоволено. Визнано причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи - відмовлено. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Витребувано від Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії відповіді на письмову заяву ОСОБА_1 «про надання копій документів з особової справи ОСОБА_1 » від 17.12.2023.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що 29.12.2023 року відділом КВСР було надано позивачу відповідь за №89/5-7378/Мл від 29.12.2023 року про те, що установа не може надати копії докуменів згідно заяви, так як документи підшиті в особову справу, яка була етапована разом з позивачем до державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)». Отже, відповідачем було надано відповідь та в строк, який передбачений вищезазначеним законодавством, відтак, просить відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1
11.02.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, судом встановлено таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.04.2002р. до довічного позбавлення волі, з 30.07.2003р. по 01.02.2024 відбував покарання в Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)» (далі ДУ «ДВК (№89)»), з 02.02.2024 в Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» (далі ДУ «ДВК (№11)», що підтверджується довідками ДУ «ДВК (№11)» від 25.10.2024 №5-493, від 09.12.2024 №615.
17.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до начальника ДУ «ДВК (№89)» з заявою, в якій просив дати розпорядження про надання йому копій всіх документів наданих Дніпровським апеляційним судом Державним установам ДВК (№89) та ДУВП (№4) (ухвал, повідомлень, забов`язань, талонів про вивід та здійснення відеоконференцій), які були долучені до особової справи засудженого ОСОБА_1 про відеоконференції за його участі при розгляді справи №182/6356/20 провадження №11-кп/803/3762/20 під головуванням судді Дніпровського апеляційного суду Онушко Наталії Миколаївни.
29.12.2023 року відповідачем було надано позивачу відповідь за №89/5-7378/Мл від 29.12.2023 року про те, що установа не може надати копії документів згідно із заявою, так як документи підшиті в особову справу, яка була етапована разом з позивачем до державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)».
Вважаючи, що ДУ «ДВК (№89)» допущено протиправні дії та бездіяльність, які полягають у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при отриманні, реєстрації, розгляді письмової заяви позивача «про надання копій документів з особової справи ОСОБА_1 » від 17.12.2023 та у ненаданні витребуваної інформації у встановлені Законом строки, якими були порушені права позивача на звернення до органу державної влади та отримання письмової відповіді та копій витребуваних документів з особової справи позивача ОСОБА_1 , позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 1 КВК України встановлено, що кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Згідно зі ст. 2 КВК України, кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частинами 1-2 статті 7 КВК України передбачено, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.
Статтею 8 КВК України визначено основні права засуджених та абз.1, 2, 4, 12 частини першої цієї статті встановлено, що засуджені, зокрема, мають право:
на отримання інформації про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання. Адміністрація установи чи органу, який виконує покарання, зобов`язана надати засудженим зазначену інформацію, а також ознайомлювати їх із змінами порядку і умов відбування покарань;
на отримання копій документів з їхніх особових справ та інших, пов`язаних з реалізацією їхніх прав, документів у порядку, встановленому Міністерством юстиції України;
звертатися відповідно до законодавства з пропозиціями, заявами і скаргами до адміністрації органів і установ виконання покарань, їх вищестоящих органів, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Європейського суду з прав людини, а також інших відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна, до уповноважених осіб таких міжнародних організацій, суду, органів прокуратури, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань. Відповідні звернення (кореспонденція) подаються до адміністрації установи виконання покарань. Про отримання адміністрацією звернення (кореспонденції) засудженому видається талон-підтвердження. Протягом трьох діб (а у випадках, встановлених законодавством, протягом однієї доби) з часу видачі талона-підтвердження зазначене звернення (кореспонденція) направляється адресату;
на отримання копій документів з їхніх особових справ та інших, пов`язаних з реалізацією їхніх прав, документів у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Наведеним нормам ч.1 ст.8 КВК України кореспондують приписи ч.1 ст.107 КВК України, якою передбачено, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, зокрема, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України:
одержувати інформацію і роз`яснення про умови відбування і порядок виконання покарання у виді позбавлення волі;
подавати пропозиції, заяви і скарги в усній чи письмовій формі від свого імені.
При цьому п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що посадові та службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів зобов`язані, зокрема, забезпечувати дотримання прав людини і громадянина, реалізацію законних прав та інтересів засуджених і осіб, узятих під варту, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Правил №2823/5 засуджені, зокрема, мають право: одержувати інформацію про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання; на отримання копій документів з їхніх особових справ та інших документів, що є у розпорядженні адміністрації установи виконання покарань, у порядку, встановленому цими Правилами.
Так, абзацами 1-2 пункту 1 розділу ІІІ Правил №2823/5 передбачено, що засуджені мають право подавати пропозиції, заяви та скарги в усній чи письмовій формі від свого імені. Письмові пропозиції, заяви та скарги направляються за належністю через адміністрацію установи виконання покарань. Вони реєструються в канцелярії установи виконання покарань і не пізніше ніж у триденний строк відправляються адресатам. Направлені адресатам пропозиції, заяви та скарги з питань одержання посилок (передач) і бандеролей, надання побачень, телефонних розмов, медичної допомоги, забезпечення речовим майном, а також інші звернення, які можуть бути вирішені по суті адміністрацією установи виконання покарань, розглядаються на місці, не чекаючи результатів їх розгляду організаціями або посадовими особами, яким вони адресовані.
Згідно з абзацом 9 пункту 1 розділу ІІІ Правил №2823/5 у разі потреби, що пов`язана з реалізацією прав та законних інтересів засудженого, копії документів з його особової справи, а також інформація, яка не стосується його особисто, але є у розпорядженні адміністрації установи виконання покарань, надаються адміністрацією установи виконання покарань засудженому за запитом безкоштовно, і не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Абзацом 10 пункту 1 розділу ІІІ Правил №2823/5 встановлено, що при задоволенні запиту засудженого на інформацію, яка не стосується його особисто, але є у розпорядженні адміністрації установи виконання покарань і передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, така інформація надається у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до абз. 11 пункту 1 розділу ІІІ Правил №2823/5 розмір фактичних витрат на копіювання та друк визначається адміністрацією установи виконання покарань в межах граничних норм, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2011 року №740 «Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію». У разі якщо адміністрація установи виконання покарань не встановила розмір плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.
Абзацом 12 пункту 1 розділу ІІІ Правил №2823/5 передбачено, що адміністрація установ виконання покарань має забезпечити виконання вимог Закону України «Про звернення громадян».
Як слідує з матеріалів справи, позивач 17.12.2023 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив дати розпорядження про надання йому копій всіх документів наданих Дніпровським апеляційним судом Державним установам ДВК (№89) та ДУВП (№4) (ухвал, повідомлень, забов`язань, талонів про вивід та здійснення відеоконференцій), які були долучені до особової справи засудженого ОСОБА_1 про відеоконференції за його участі при розгляді справи №182/6356/20 провадження №11-кп/803/3762/20 під головуванням судді Дніпровського апеляційного суду Онушко Наталії Миколаївни.
За результатами розгляду заяви від 17.12.2023 відповідач листом за №89/5-7378/Мл від 29.12.2023 року повідомив позивача, що установа не може надати копії документів згідно із заявою, так як документи підшиті в особову справу, яка була етапована разом з позивачем до державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)».
Суд зазначає, що відповідно до абзацу 9 пункту 1 розділу ІІІ Правил №2823/5, у разі потреби, що пов`язана з реалізацією прав та законних інтересів засудженого, копії документів з його особової справи, а також інформація, яка не стосується його особисто, але є у розпорядженні адміністрації установи виконання покарань, надаються адміністрацією установи виконання покарань засудженому за запитом безкоштовно, і не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
25.12.2023 року позивач був етапований до державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» для подальшого відбування покарання, що не заперечується позивачем та підтверджується матеріалами справи.
Відтак, на момент розгляду заяви позивача від 17.12.2023, відповідач не мав у своєму розпорядженні копій документів, які просив надати позивачу, у зв`язку з направленням особистої справи позивача до державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», про що зазначив у наданій відповіді.
Суд зазначає, що позивачем не надано доказів неможливості звернення із відповідною заявою про надання документів до державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)».
Вищевикладене виключає обставини протиправності дій відповідача, які, як вважає позивач, полягають у неналежному виконанні своїх службових та посадових обов`язків при отриманні, реєстрації, розгляді письмової заяви позивача від 17.12.2023 та у ненаданні витребуваної інформації, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на поважні причини відмови у наданні витребуваних позивачем документів.
З огляду на вищезазначене, враховуючи непідтвердження доводів позивача про протиправність дій та бездіяльності відповідача, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про відшкодування йому моральної шкоди, оскільки ця вимога є похідною від первинної та вирішення такого питання можливе лише у випадку встановлення протиправності дій та/або бездіяльності відповідача.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову та звільнення позивача від сплати судового збору, судові витрати не розподіляються.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» про визнання протиправними дій - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 12.02.2025.

Суддя Н.Є. Калугіна