Справа № 120/12213/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/12213/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

13 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Матохнюка Д.Б. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неврахування при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 стаж роботи на посаді помічника прокурора Замостянського району у м. Вінниця з 25.02.2003 по 14.04.2004.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.07.2024 п/с №24 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, який дає право на щомісячне грошове утримання судді у відставці 21 рік 3 місяці 4 дні та здійснити перерахунок і виплату його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 29.05.2024, враховуючи фактично виплачені суми.

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління ДСА у Вінницькій області № 4-35/0547 від 18.07.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, пункту 1 частини 3, пункту 1 частини 4 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік", виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 грн у розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та подальшу виплату із врахуванням проведених виплат з 29.05.2024.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач - ГУ Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 є суддею у відставці, що підтверджується рішенням Вищої ради правосуддя від 28.05.2024 № 1606/0/15-24 та наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2024 №41-к.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10.06.2024 №24 ОСОБА_1 , було нараховане (перераховане) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2024, зокрема, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації в Вінницькій області видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2024 р., виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 р.", виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.

На виконання вказаного рішення суду по справі №120/7428/24, 18.07.2024 ТУ ДСА України в Вінницькій області видало позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №4-35/0547, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 року. Згідно із довідкою станом на 18.07.2024 року суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 149886 гривень (у тому числі посадовий оклад - 99924 гривень, доплата за вислугу років (50%) - 59954,40 гривень.

18.07.2024 позивач через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся з заявою №22186 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання. До заяви додав скан-копії документів: паспорта, ІПН, трудової книжки, довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №4-35/0547 від 18.07.2024 року та заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання від 18.07.2024 року згідно з додатком 1 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 року, в якій просив перерахувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 4-35/0547 від 18.07.2024 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.07.2024 № 24 позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та зазначено, що згідно із статтею 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX "Про державний бюджет України на 2024 рік" передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу суддів, становить 2102 грн, тобто на рівні 2020 року.

Отже зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2024 не відбулося.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням та вважає його протиправним.

Також, позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині неврахування стажу роботи на посаді помічника прокурора Замостянського району міста Вінниці з 25.02.2003 по 14.04.2004, що складає 1 рік 1 місяць 21 день.

Тому, з метою зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із 52% (50% - 20 років + 2% - 1 рік) від розміру суддівської винагороди судді відповідного суду та з урахуванням довідки про суддівську винагороду від 18.07.2024 № 4-35/0547, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до положень частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, для того аби визначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є необхідним з`ясування стажу його роботи.

Частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

До набрання чинності Законом №1402-VIII зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, статтею 120 якого передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до положень частини першої статті 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VІ (в редакції, чинний до 28 березня 2015) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року № 2862-XII (далі - Закон № 2862-XII в редакції чинній на дату призначення позивача на посаду судді).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2862-XII кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом 2 частини 4 цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосереднь пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Судом встановлено, що згідно із записом № 12 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 18.08.1991 ОСОБА_1 25.02.2003 призначено на посаду помічника прокурора Замостянського району м. Вінниці. Відповідно до запису № 13 трудової книжки позивача 24.11.2009 звільнено із займаної посади та органів прокуратури Вінницької області.

На посаді помічника прокурора Замостянського району м. Вінниці позивач працював з 25.02.2003 по 14.04.2004, що складає 1 рік 1 місяців 21 день.

Згідно з статтею 56 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.91 № 1789- XII (у редакції, чинній на час обіймання позивачем посади помічника прокурора) під поняттям "прокурор" у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 46-1, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 50-1, частині п`ятій статті 52 і статті 55 цього Закону розумілись, у тому числі, старший помічник і помічник прокурора. Зазначеними статтями цього Закону визначалися як повноваження прокурорів при здійсненні загального нагляду, нагляду за додержанням законів у місцях застосування заходів примусового характеру, участі в розгляді справ у судах, так і вимоги до осіб для призначення на посади прокурорів, присвоєння прокурорам класних чинів, їх заохочення та відповідальність, матеріальне і соціальне забезпечення, правовий, соціальний захист, пенсійне забезпечення тощо.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачами безпідставно не враховано до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання період роботи в органах прокуратури на посаді помічника прокурора.

Оскільки загальний стаж роботи позивача на посаді судді, що дає йому право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 21 рік 3 місяці 4 дні, тому розмір довічного грошового утримання має складати 52 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50% - 20 років + 2% - 1 рік).

Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як територіального органу Пенсійного фонду України в якому позивач перебуває на обліку, зобов"язане здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, з 29.05.2024 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 52 % від відповідних сум суддівської винагороди, врахувавши йому стаж на посаді судді 21 рік 3 місяці 4 дні та враховуючи фактично виплачені суми.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення від 25.07.2024 п/с №24 про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд вірно вказав, що розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 № 966-XIVзакріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Відповідно, Законом № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді". При цьому, судді Законом № 966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" разом із встановленням на 01 січня 2024 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн, був введений новий вид прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2102,00 грн.

Зміни до Закону № 1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також в Закон № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України "Про судоустрій і статус суддів"; зміна Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів, а тому, для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 3-1 визначено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Відповідно до п. 3, 4 розділу II Порядку № 3-1 звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді. Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Пунктом 2 розділу III Порядку № 3-1 визначено, що до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Згідно з пунктом 2 розділу IV Порядку № 3-1 для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів.

Відповідно до п. 3 розділу IV Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку.

Суд зазначає, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є обставини зміни складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Під час розгляду справи встановлено, що згідно довідки від 18.07.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 149886,00 грн, у тому числі: посадовий оклад - 99924,00 грн; доплата за вислугу років 59954,40 грн, при цьому на виконання рішення у справі № 120/7428/24 посадовий оклад був розрахований виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3028 грн.

Суд вірно відхилив доводи відповідача на правомірність оскаржуваного рішення з огляду відсутності обставини зміни складових суддівської винагороди у 2024 році, оскільки такі не відповідають вимогам ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", який є спеціальним законом, норми якого не можуть змінюватися іншими законами.

Суд вважає, що видана ТУ ДСА у Вінницькій області довідка від 18.07.2024 є доказом зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, отже згідно з Порядком №3-1 є підставою для перерахунку щомісячного довічного утримання позивача.

Беручи до уваги, що позивач має право на перерахунок довічного утримання судді у відставці з 29.05.2024, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області після одержання довідки про суддівську винагороду від 18.07.2024 № 4-35/0547, виданої ТУ ДСА у Вінницькій області, зобов`язане перерахувати довічне грошове утримання позивачу з 29.05.2024, отже рішення Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.07.2024 п/с № 24 про відмову у здійсненні перерахунку є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відтак, вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 29.05.2024 згідно з довідкою про суддівську винагороду № 4-35/0547 виданої Територіальним управлінням ДСА у Вінницькій області 18.07.2024, також підлягає задоволенню, оскільки, як вірно вказав суд, позивач перебуває на обліку саме у цього відповідача.

В іншій частині рішення суду сторонами не окаржено.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги відповідача, в оскаржуваній частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Матохнюк Д.Б. Граб Л.С.