Справа № 933/45/25
Суддя: Попович І. А.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 933/45/25
Провадження № 2-а/933/4/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

секретаря

судового засідання - Пліскачової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого просить скасувати постанову № 1 від 08.01.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і на нього накладено штраф.

Ухвалою судді від 17.01.2025 року відкрито провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до постанови № 1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеної 23.12.2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що він був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 повісткою від 08.11.2024 року, за викликом у строк зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.210-1 КУпАП. У зв`язку з чим до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

З оскаржуваною постановою він не згоден з причин її безпідставності та необґрунтованості. Вважає, що під час розгляду справи посадова особа відповідача, не встановила в належний спосіб всі суттєві обставини справи, не надав їмналежної оцінки, в результаті чого ним було прийнято незаконне рішення по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так дійсно, 02.01.2025 року він дізнався, від працівників поліції, що він знаходиться в розшуку в зв`язку з неявкою до відповідача по справі по повістці. 02.01.2025 року позивач прибув до відповідача де посадова особа позивача по справі повідомила йому, що він не з`явився в установлений строк за викликом до відповідача і відносно нього було складено протокол №1 від 02.01.2025 року, в зв`язку з присутніми в його діях ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Він пояснив, що ніяких повісток не отримував, повідомлень від Укрпошти про повістку не надходило. Дізнався про повістку у день складання протоколу, тобто 02.01.2025 року. Посадова особа, яка складала протокол, повідомила позивачу дату розгляду справи про і адміністративне правопорушення, та роз`яснила що свої доводи, які стосуються справи можна повідомити особі, яка буде розглядати.

08.01.2025 року, в назначений час, він прибув до відповідача по справі для дачі пояснень. Але коли він прибув до відповідача по справі та повідомив про мету свого візиту, посадові особи відповідача просто винесли оскаржувану постанову і повідомили що справа вже розглянута.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у такому взагалі відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. При цьому, вищевказаний протокол взагалі не містить відомостей про місце та час вчинення позивачем порушення правил військового обліку.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову №1, винесену 08.01.2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 , полковником ОСОБА_2 , про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідні викладеним в позовній заяві. Також додав, що подзвонили з поліції, сказали, що він в розшуку, була направлена повістка, він сказав без проблем. Він здивувався, бо він постійно вдома. Повістку не отримував. Перед цим, була повістка на суд, йому дзвонили, все було добре, все отримував. Потім його привезли до ТЦК, у протоколі написав, що його ніхто не сповіщав, що йому необхідно прибути в ТЦК. Склали протокол. Про розгляд справи повідомили. В зазначений час він прибув до ТЦК, була велика черга. Час було призначений на 10:00 год. Він стояв чекав, згодом вийшов чоловік, вручив постанову, він розписався. На розгляді справи він не був, пояснень ніхто не відбирав. Стояло 70 людей.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 23.01.2025 року до суду надіслав відзив на позовну заяву представника ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого просить суд на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України розглянути справу за відсутністю представника та в порядку письмового провадження. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови відмовити в повному обсязі.

Відзив обґрунтував тим, що пунктом 41 Постанови КМУ від 16.05.2024 № 650 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до абзацу 18 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

08.11.2024 сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів Повістка відправлена засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням, трек номер поштового відправлення 780.

28.12.2024 вказане поштове відправлення повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою про повернення: адресат відсутній за вказаним адресом.

Враховуючи викладене до Краматорського РУП ГУНП 05.12.2024 року за вих. № Е644290 направлено електронне звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 до РТЦК та .

02.01.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений/ супроводжений Працівниками НПУ.

Таким чином в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Враховуючи викладене 02.01.2025 працівником ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 складено Протокол № 1, щодо вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Тобто 02.01.2025 року виявлено (встановлено) особу правопорушника та складено протокол № 1, щодо вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

При складанні протоколу військовозобов`язаний ознайомившись з Протоколом був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками визначеними у ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП.

Військовозобов`язаний копію протоколу отримав особисто, у протоколі надав особисті пояснення зазначивши про не згоду зі складеним протоколом та повідомивши про неотримання Повістки.

Відповідно до протоколу до правопорушника доведено про розгляд справи який призначено на 10:00 годину 08.01.2025 року, під особистий підпис.

Будучі ознайомленим про час, дату і місце розгляду справи ОСОБА_1 08.01.2025 на розгляд справи прибув. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу складеного протоколу та вчиненого правопорушення не надавав. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу перенесення, відкладення розгляду справи не надавав.

08.01.2025 правопорушником отримано Постанову особисто за результатом розгляду справи.

Вважає, що дії та рішення відповідача узгоджуються з вимогами чинного законодавства та не порушують прав позивача (а.с.20-30).

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2025 року стрільцем-помічником гранатометником 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено Протокол № 1, щодо вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , про те, що йому було належним чином надіслана повістка засобами поштового зв`язку, а саме: рекомендованим листом з повідомленням, трек номер поштового відправлення 780 від 08.11.2024 року.

Протокол містить відомості про роз`яснення ОСОБА_4 ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 08.01.2025 року, о 10 год. 00 хв., в кабінеті № 1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У протоколі в графі «пояснення і зауваження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено: «Не з`явився за повісткою тому що не отримував повідомлення, письмово і по дзвінку телефона».

Копію протоколу ОСОБА_1 отримав 02.01.2025 року, про що свідчить його підпис.

Протокол підписано особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та особою, яка склала протокол (а.с.10).

08.01.2025року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 винесена постанова № 1 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень (а.с.11).

Вказаною постановою встановлено, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 була належним чином надіслана повістка засобами поштового зв`язку, трек номер поштового відправлення 780 від 08.11.2024 року. За викликом у строк зазначений у повістці, без поважних причин не з`явився, про причини неявки не повідомив.

05.12.2024 року до Краматорського РУП ГУНП 05.12.2024 року за вих. № Е644290 направлено електронне звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.01.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений/супроводжений Працівниками НПУ.

У постанові зазначено, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав 08.01.2025 року (а.с.11).

Згідно військово-облікового документу Резерв+, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уточнив свої дані 11.07.2024 року. Вказаний документ дійсний до 11.07.2025 року (а.с.8).

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою. АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно довідки до акта МСЕК від 18.05.2020 року, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, безстроково, загальне захворювання (а.с.9).

Згідно витягу з наказу від 03.09.2021 року №365, полковника ОСОБА_2 призначено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32).

Згідно витягу з наказу від 29.04.2024 року №36, стрілець-помічник гранатометник 2 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 призначений відповідальним за виявлення та складання протоколів про адміністративні правопорушення (а.с.33).

З матеріалів справи № 1 про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вбачається, що 08.11.2024 року засобами поштового зв`язку "Укрпошта", надіслано поштове відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Адресант: ІНФОРМАЦІЯ_4 , адресат: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 . Трек номер поштового відправлення 780. На поштовому відправленні міститься напис "Повістка ТЦК Вручити особисто" (а.с.39 зворот, 40).

Згідно роздруківки про відстеження поштового відправлення 780, поштове відправлення прибуло за адресою: АДРЕСА_1 - 14.11.2024, та 24.12.2024 поштове відправлення повертається відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.41).

Правовідносини, що склалися між сторонами стосуються притягнення до адміністративної відповідальності громадян за порушення законодавства про проходження військової служби, мобілізації та військового обліку.

Зазначені правовідносини регулюються наступними правовими нормами.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Приписами ст. 278 КУпАП унормовано, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП України передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднене Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Згідно з ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.7 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487 (додаток 2 до Порядку), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 21 Порядку № 560 резервісти та військовозобов`язані під час мобілізації повинні прибути за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 повістку від 08.11.2024 року першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримав, згідно даних "Укрпошти" про відстеження поштового відправлення, причини повернення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказано «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.41).

При цьому суд погоджується з доводами відповідача, про те, що згідно п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року № 560, ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ТЦК.

Таким чином, на думку суду протокол про адміністративне правопорушення № 1 від 02.01.2025 року відносно ОСОБА_1 складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач був присутнім при складанні протоколу, права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, йому були роз`яснені, про що останній безпосередньо зазначив у протоколі.

Надав свої пояснення по справі, та був повідомлений про день та час розгляду даного протоколу (а.с.34 зворот, 36).

Зазначені вище обставини позивачем не оспорювались.

Щодо прийняття спірної постанови № 1 від 08.01.2025 року, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прибув в назначений йому час для розгляду протоколу № 1 від 02.01.2025 року, однак його безпідставно не допустили до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надали можливість висловити свої заперечення проти обставин, які стали підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять належних доказів, що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами ст. 268 КУпАП. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено його право на особисту участь при розгляді справи.

Доводи позивача є обґрунтованими в частині порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів та пояснень, право на захист.

Оскаржувана постанова не містить відомостей про те чи приймав ОСОБА_1 участь при розгляді посадовою особою справи про адміністративне правопорушення.

У постанові відсутні відомості про підстави розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, що на переконання суду, є доказом на підтвердження доводів позивача про ненадання йому можливості прийняти участь при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова містить лише підпис ОСОБА_1 про її отримання, що підтверджує доводи позивача в судовому засіданні.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач у своєму відзиві та доданих до нього письмових доказах не спростував зазначені доводи позивача про ненадання йому можливості прийняти участь при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Суть судового контролю під час розгляду даної справи полягає в тому, щоб оцінити підставу винесення спірної постанови саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд не повинен перебирати на себе не владні функції і фактично здійснювати замість компетентного органу (посадової особи) розслідування або ж дослідження доказів, які не були зібрані, та не могли бути враховані ним до моменту винесення постанов.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, при винесенні спірної постанови начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 від 08.01.2025 року № 1, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, при розгляді справи були порушені права позивача, передбачені ст. 286 КУпАП,знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, чим порушено норми процесуального права, які є підставою для скасування постанови.

Водночас, підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, як просить позивач, суд не знаходить, оскільки вирішення цього питання є передчасним, та вважає, що виявлені судом порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення допущені відповідачем, можуть бути усунені під час нового розгляду справи відповідачем, у зв`язку з чим справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 необхідно направити на новий розгляд до уповноваженої посадової особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 73,77,90, 241-246, 255, 286, 295, 297

КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Постанову № 1 від 08.01.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 07 лютого 2025 року.

Повний текст рішення суду складено 12 лютого 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя Олександрівського

районного суду І.А. Попович