Справа № 160/27701/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/27701/24

Головуючий суддя І інстанції Кучма К.С.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року в адміністративній справі №160/27701/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо невиплати йому, нарахованої пенсії за період з 01.12.2019 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 207 058,49 грн., за період з 01.07.2021 р. по 30.09.2023 р. у розмірі 54 000 грн., за період з 01.03.2023 р. по 30.06.2024 р. у розмірі 20 706,28 грн., а разом у розмірі 281 764,77 грн.

- стягнути з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на його користь заборгованість з виплати нарахованої пенсії за період з 01.12.2019 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 207 058,49 грн., за період з 01.07.2021 р. по 30.09.2023 р. у розмірі 54 000 грн., за період з 01.03.2023 р. по 30.06.2024 р. у розмірі 20 706,28 грн., а разом у розмірі 281 764,77 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене судове рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що попередні позовні заяви та рішення суду мали зобов`язальний характер, в той час як позовна заява, що подана 16.10.2024 року містить позовні вимоги про стягнення коштів. Зауважено, що заборгованість з пенсії нарахована позивачу та ця сума не є спірною, а тому належним способом захисту порушеного права є саме стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з пенсії.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2022 року у справі № 160/26937/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 26.11.2021 № 33/24/С-5460 «Про розмір грошового забезпечення» ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» від 26.11.2021 № 33/24/С-5460 «Про розмір грошового забезпечення», розрахувавши всі її грошові складові за аналогічною посадою Національної поліції України та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії.

Дане рішення сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 14.03.2022 року.

Згідно із відомостями з КП Діловодство спеціалізованого суду - 18.03.2022 року позивачем отримано виконавчі листи.

Також, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року у справі № 160/7059/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , у нарахуванні та виплати з 01.07.2021 року доплати до пенсії у розмірі 2 000 гривень згідно постанови КМУ від 14.07.2021 року № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб.

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити з 01.07.2021 року ОСОБА_1 , щомісячну доплату у розмірі 2 000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб з урахуванням раніше виплачених сум.

Дане рішення сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 13.07.2023 року.

Згідно з відомостями з КП Діловодство спеціалізованого суду 25.07.2023 року позивачем отримано виконавчі листи.

Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року у справі № 160/31171/23 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.04.2024 року у справі № 160/31171/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року в адміністративній справі № 160/31171/23 скасовано. Позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні нарахування та виплати індексації (підвищення) до пенсії, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.03.2023, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації (підвищення) до пенсії, починаючи з 01.03.2023, відповідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197 у розмірі її фактичного нарахування, без обмеження максимальним розміром індексації, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно із відомостями з КП Діловодство спеціалізованого суду - 17.05.2024 року позивачем отримано виконавчі листи.

З огляду на не сплату відповідачем заборгованість з виплати пенсії за період з 01.12.2019 р. по 30.04.2022 р. у розмірі 207 058,49 грн., за період з 01.07.2021 р. по 30.09.2023 р. у розмірі 54 000 грн., за період з 01.03.2023 р. по 30.06.2024 р. у розмірі 20706,28 грн., а разом у розмірі 281 764,77 грн., позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушуються його права, свободи чи інтереси, то він повинен звернутися до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання таких рішень суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, а не пред`являти новий позов.

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Так, зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору по даній справі виступає правомірність стягнення з відповідача грошових сум, нарахованих відповідно до судових рішень по справах № 160/26937/21, № 160/7059/23, № 160/31171/23.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до вищенаведених судових рішень, відповідача, окрім нарахування пенсійних виплат та грошових коштів, також було зобов`язано виплатити їх.

Поряд з вказаним, відповідно до адміністративного позову позивача, позовні вимоги останнього ґрунтуються на незгоді з невиконанням відповідачем наведених судових рішень.

Отже, з огляду на вказані обставини справи, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішень), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про стягнення грошових коштів, які нараховані на виконання судових рішень, якими також зобов`язано суб`єкта владних повноважень виплатити їх, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 року в адміністративній справі №160/27701/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко