Справа № 600/4530/24-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4530/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григораша В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Вепрюк А.В.,

представника позивача Гінінгер А.З.,

представника відповідача Агатій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Нафта Кл" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Нафта Кл" (позивач) до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №00000/9250/ж10/24-13-07-06 від 08.08.2024 та №00000/9251/ж10/24-13-07-06 від 08.08.2024.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення є незаконними, а висновки, зазначені в акті перевірки є неправомірними, такими, що суперечать реальним обставинам справи, чинному законодавству, і ґрунтуються на безпідставних припущеннях.

Щодо віднесення ТОВ "Євро Нафта Кл" до складу валових витрат вартості придбаного товару у ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек" та протиправності податкового повідомлення-рішення №00000/9250/ж10/24-13-07-06 від 08.08.2024, яким ТОВ "Євро Нафта Кл" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, то позивач зазначав, що придбані у вказаних контрагентів паливно-мастильні матеріали були використані у власній господарській діяльності, а саме реалізована кінцевому споживачу із прибутком (торговою націнкою). Позивач звертав увагу суду на те, що контрагенти були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також були платниками податку на додану вартість, установчі та реєстраційні документи не визнавались недійсними: податкові накладні зареєстровані у Реєстрі податкових накладних, акцизні накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизних накладних. Позивач наголошував на тому, що досліджені ревізорами первинні бухгалтерські документи з господарських операцій ТОВ "Євро Нафта Кл" із контрагентами (договори, податкові та видаткові накладні, документи, що підтверджують подальшу реалізацію придбаного товару контрагентам та інше) підтверджують реальність господарських операцій з придбання товарів, відповідають вимогам первинності в розумінні закону і являються підставою для бухгалтерського та податкового обліку. На думку позивача, викладені в акті перевірки твердження ревізорів про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між ним та ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек" і отримання від невідомих осіб активів у вигляді товарно-матеріальних цінностей (паливно-мастильні матеріали) є безоплатно отриманими, є помилковими, оскільки в ході перевірки відповідачу було надано всі бухгалтерські документи з господарських операцій ТОВ "Євро Нафта Кл" із контрагентами.

Щодо віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ зазначених у податкових накладних ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек" позивач вказував, що на момент формування податкового кредиту всі контрагенти були зареєстровані платником ПДВ, податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН (лише через значний проміжок часу після здійснення господарських операцій та реєстрації в Реєстрі податкових накладних контрагентів включено до переліку ризикових платників), а тому, на думку позивача, ТОВ "Євро Нафта Кл" правомірно сформувало податковий кредит за результатами здійснення господарських взаємовідносин із зазначеними вище контрагентами. Вказував, що під час перевірки ревізорами були використані дані комп`ютерних автоматизованих систем: Єдиний реєстр податкових накладних та Єдиний реєстр акцизних накладних, згідно яких будь-яких порушень у операціях між позивачем та його контрагентами не має, всі дані співпадають. У зв`язку з цим, позивач вважає, що не виникає сумнівів щодо належного відображення результатів господарських операцій між ТОВ "Євро Нафта Кл" та його контрагентами у податковій звітності.

Разом з цим, позивач вказував, що жодного вироку суду по кримінальних справах відносно посадових осіб ТОВ "Євро Нафта Кл" або посадових осіб його контрагентів не має, контрагенти товариства не мають ознак дефектності або фіктивності. На думку позивача, наведені у акті докази не підтверджують скоєння ТОВ "Євро Нафта Кл" податкового правопорушення, яке зумовлює визначення зобов`язання по податку на додану вартість за операціями із контрагентами.

Ухвалою суду від 17.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 12.11.2024.

Не погоджуючись з позовною заявою, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що факти порушення вимог Закону в ході перевірки позивача було належним чином зафіксовано, а тому податкові повідомлення-рішення від 08.08.2024 року №00000/9251/Ж10/24-13-07-06 та №00000/9250/Ж10/24-13-07-06 прийняті у відповідності до норм чинного законодавства. Зокрема, відповідач посилався на те, що проведеною перевіркою не встановлено реальність отримання ТОВ "Євро Нафта Кл" товарів від ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек", у зв`язку з чим безпідставно відображено в бухгалтерському обліку господарські операції, які фактично не відбулися, а лише відображені на первинних документах. Вказано, що проведеною перевіркою відповідно до наданих під час перевірки документів неможливо встановити ланцюг постачання паливно-мастильних матеріалів, не встановлено реальність отримання позивачем товарів саме від вказаних контрагенів, у зв`язку з чим позивачем безпідставно відображено в бухгалтерському обліку господарські операції, які фактично не відбулися, а лише відображені на первинних документах.

Зазначено, що якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю реального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що позивачем неправомірно віднесено до податкового кредиту податок на додану вартість по операціях з ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек".

Окрім цього, відповідач посилався на те, що позивачем набуто актив у вигляді товарно-матеріальних цінностей (паливно-мастильні матеріали) невідомого походження, що вважаються безоплатно отриманими.

Не погоджуючись з відзивом на позовну заяву, позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначалось про те, що всі контрагенти позивача ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек" у встановленому законом порядку перед реалізацією пального були зареєстровані податковими органами платниками акцизного податку; після кожної реалізації ТОВ "Євро Нафта Кл" партій пального реєстрували в Єдиному реєстрі акцизних накладних (який адмініструє ДПС України) акцизні накладні (які можуть бути зареєстровані виключно у випадку наявності залишків пального у продавця і не більше ніж на об`єм таких залишків); за результатами діяльності з реалізації пального за звітний період подавали податковому органу декларацію акцизного податку. Оприбуткування товарів у контрагентів підтверджено деклараціями акцизного податку ТОВ "Євро Нафта Кл" в розрахунку суми акцизного податку якого зазначені код товару згідно з УКТЗЕД, обсяг залишків пального тощо; оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 281 в розрізі складів та надходження пального від контрагентів; оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 по кожному контрагенту; змінними звітами по АЗС, з яких вбачається надходження в конкретний день та зміну певного обсягу пального від контрагентів та Х-звітів на прихід пального в конкретний день, який в режимі реального часу надсилається каналами зв`язку в ДПС України.

Стосовно фактів анулювання реєстрації платником ПДВ контрагентів, позивач зазначав, що операції з контрагентами відбулись до того як проведено анулювання контрагентам реєстрацію платників ПДВ.

Щодо рішень про відповідність/невідповідність платника податку додану вартість критеріям ризиковості, то позивач вказував, що операції відбувались до того, як податковим органом прийнято рішення про відповідність контрагентів критеріям ризиковості.

Стосовно інформації з баз ДПС інформаційної системи "Податковий блок" по контрагентам (їх керівникам та засновникам), позивач зазначав, що наведена в акті інформація зазначена станом на момент перевірки, а не на момент здійснення господарських операцій.

Щодо припущень відповідача про відсутність руху пального, то такі позивач вважає помилковими, оскільки зазначене спростовується даними з Єдиного реєстру податкових накладних.

Стосовно зазначення в акті перевірки про відсутність у контрагентів АЗС, нафтобаз чи паливних складів за адресами, що зазначені у товарно-транспортних накладних на окремі партії товару, відсутність відомостей про об`єкти за формою 20-ОПП, то представник позивача вказував, що продаж пального контрагентами відбувалась оптовими партіями для чого не потрібні власні АЗС, бази чи склади, так як така діяльність може здійснюватися за відсутності місць оптової торгівлі. Саме на такий вид діяльності без визначених місць оптової торгівлі і видає ліцензії на оптовий продаж пального Держана податкова служба України в особі своїх підрозділів.

Зазначав, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника податків у залежність від наявності чи відсутності основних фондів або трудових ресурсів його контрагентів.

До того ж, відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, як покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні засоби та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

У підготовчому судовому засіданні призначеному на 12.11.2024 задоволено клопотання відповідача та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 26.11.2024.

Згідно додаткових письмових пояснень представника відповідача, проведеною перевіркою, відповідно до наданих під час перевірки документів, неможливо встановити ланцюг постачання паливно-мастильних матеріалів, не встановлено реальність отримання ТОВ "Євро Нафта Кл" товарів саме від ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек", в зв`язку з чим ТОВ "Євро Нафта Кл" безпідставно відображено в бухгалтерському обліку господарські операції, які фактично не відбулися, а лише відображені на первинних документах.

Посилаючись на ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідач вказував, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, а наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору не свідчить про реальність вчинення відповідної операції.

Відповідач вважає, що за результатами перевірки ТОВ "Євро Нафта Кл" встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій в частині отримання товарів у вищезазначених постачальників.

У підготовчому судовому засіданні призначеному на 26.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.12.2024.

У судовому засіданні, призначеному на 17.12.2024, після виступу з вступними промовами оголошено перерву перед дослідженням доказів до 14.01.2025.

Судове засідання, призначене на 14.01.2025 не відбулось, у зв`язку подання представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи. Судове засідання призначено на 28.01.2025.

Заслухавши вступні промови учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Нафта Кл" зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Чернівецькій області, як платник податків.

На підставі направлень від 29.05.2024 №1611/Ж3/24-13-07-06, №1612/Ж3/24-13-07-01, №1613/Ж3/24-13-24-07, №1614/Ж3/24-13-07-04, №1615/Ж3/24-13-07-04, №1616/Ж3/24-13-09-04 та направлення від 05.06.2024 №1682/Ж3/24-13-07-06, виданих Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.7.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82, п.п.69.35, п.69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та п.2 ч.1 ст.13, п.923 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", відповідно до плану графіка на 2024 рік проведення документальних планових перевірок, на підставі наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 10.05.2024 №771-п, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Євро Нафта Кл" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 12.01.2017 по 31.03.2024, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

Перевірка проводилась з 30.05.2024 по 12.06.2024.

За результатами перевірки складено акт про результати документально планової перевірки ТОВ "Євро Нафта Кл" від 26.06.2024 №7052/Ж5/24-13-07-06/41077745, у якому, серед іншого, зафіксовано наступні порушення вимог податкового законодавства:

- п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.5, п.7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", ПСБО 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на загальну суму 2541518,0 грн, в тому числі за 2018 рік в сумі 1488005,0 грн, за І квартал 2019 року у сумі 552299,0 грн за ІІ квартал 2019 року в сумі 56267,0 грн за І квартал 2020 року в сумі 164875,0 грн, за ІІ квартал 2020 року в сумі 273682,0 грн та за 2023 рік в сумі 6390,0 грн;

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 2895076,0 грн, в тому числі: за серпень 2018 року в сумі 86460,0 грн, за вересень 2018 в сумі 259343,0 грн, жовтень 2018 в сумі 373172,0 грн, за листопад 2018 у сумі 500533,0 грн, грудень 2018 в сумі 354173,0 грн, січень 2019 року в сумі 488459,0 грн, лютий 2019 в сумі 248258,0 грн, вересень 2019 в сумі 25622,0 грн, квітень 2019 в сумі 71770,0 грн, лютий 2020 року в сумі 37265,0 грн, березень 2020 року в сумі 145929.0грн, квітень 2020 в сумі 289042,0 грн та травень 2020 в сумі 15050,0 грн (Т.1 а.с.33-160).

На підставі висновків, викладених у акті перевірки, 08.08.2024 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області винесено податкові повідомлення-рішення:

- №00000/9250/ж10/24-13-07-06, яким позивачу збільшено суму грошового забезпечення за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства на суму 3069258,25 грн, в тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями у сумі 2541518 та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 527740,25 грн (Т.1 а.с.26-28).

- №00000/9251/ж10/24-13-07-06 від 08.08.2024, яким позивачу збільшено суму грошового забезпечення за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 3680845,00 грн, в тому числі за податковими та/або іншими зобов`язаннями у сумі 5895076,0 та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 723769,0 грн (Т.1 а.с.23-25).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 08.08.2024 №00000/9250/ж10/24-13-07-06 та №00000/9251/ж10/24-13-07-06 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом про її скасування.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Положеннями статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно п.п.77.2 ст.77 ПК України документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).

Пунктом 77.4 статті 77 ПК України встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Судом встановлено, що у період з 30.05.2024 по 12.06.2024 працівниками Головного управління ДПС у Чернівецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Євро Нафта Кл" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 12.01.2017 по 31.03.2024.

За результатами перевірки відповідачем виявлено порушення вимог податкового законодавства, які відображені в акті про результати документально планової перевірки ТОВ "Євро Нафта Кл" від 26.06.2024 №7052/Ж5/24-13-07-06/41077745.

Аналізом вказаного акту, судом встановлено, що перевіркою не підтверджено наявність поставок від ТОВ "Євро Нафта Кл" товарів саме від ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек", не підтверджено фактичне здійснення господарської операції, в зв`язку з чим надані до перевірки документи не мають силу первинних документів.

Перевіркою не встановлено придбання ТОВ "Євро Нафта Кл" у вищезазначених суб`єктів господарювання за перевіряємий період ТМЦ, а лише оформлення господарських операцій первинними документами.

Оскільки ТМЦ, які оформлені документами від ТОВ "Євро Нафта Кл" товарів саме від ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек", не могли поставлятися, однак оприбутковані по бухгалтерському обліку ТОВ "Євро Нафта Кл" та в подальшому використані в господарській діяльності підприємства (реалізація ПММ через АЗС), то, відповідно, даний факт свідчить про безоплатне одержання підприємством даного товару. Як наслідок, такі господарські операції враховуються при визначенні доходу підприємства відповідно до п.5 П(с)БО 15.

Таким чином, за результатами документальної перевірки встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій в частині отримання товарів у наступних постачальників: ТОВ "Логротек" на загальну суму 5007216,64 грн, в тому числі ПДВ 834537,0грн; ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд" на загальну суму 3132080,46 грн, в тому числі ПДВ 522013,00 грн; ТОВ "Бренел" на загальну суму 1079694,0 грн, в тому числі ПДВ в сумі 179949,0 грн; ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл" на загальну суму 4959324,7 грн, в тому числі ПДВ в сумі 826553,0 грн; ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" на загальну суму 1844022,0 грн, в тому числі ПДВ 307337,0 грн; ТОВ "Вінпек" на загальну суму 1348114,0 грн, в тому числі ПДВ 224686,0 грн.

Факт отримання товариством товарів/робіт/послуг від контрагентів не підтверджено належними первинними документами, які б розкривали зміст операції та рух активів у процесі її здійснення, що є обов`язковою умовою для визнання господарських операцій товарними.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій свідчить наявність таких обставин як те, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю походження товару, відсутністю необхідних трудових ресурсів у контрагентів, нафтобази та АЗС чи іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності.

За наведених обставин, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ "Євро Нафта Кл" у період з 12.01.2017 по 31.03.2024 отримало товар від неідентифікованих суб`єктів та в порушення п.5, п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", п.44.1 ст.44, п.134,1 ст.134 ПК України (із змінами та доповненнями) не включило до складу інших операційних доходів безоплатне одержання товару загальною вартістю 14475380,0 грн, у тому числі: за 2018 рік в сумі 8658025,0 грн, за І квартал 2019 року в сумі 3068330,0 грн, за II квартал 2019 року в сумі 312595,0 грн, за І квартал 2020 року в сумі 915970,0 грн та за II квартал 2020 року в сумі 1520460,0 грн.

Разом з цим, проведеною відповідачем перевіркою наданих під час перевірки документів неможливо встановити ланцюг постачання паливно-мастильних матеріалів, не встановлено реальність отримання ТОВ "Євро Нафта Кл" товарів саме від ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек".

Встановлено, що здійснені господарські операції не підтверджуються за даними до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю реального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства. Отже, на думку відповідача, позивачем неправомірно віднесено до податкового кредиту ПДВ на загальну суму 2895076,0 грн, в тому числі: за серпень 2018 року в сумі 86460,0 грн, за вересень 2018 в сумі 259343,0 грн, жовтень 2018 в сумі 373172,0 грн, за листопад 2018 у сумі 500533,0 грн, грудень 2018 в сумі 354173,0 грн, січень 2019 року в сумі 488459,0 грн, лютий 2019 в сумі 248258,0 грн, вересень 2019 в сумі 25622,0 грн, квітень 2019 в сумі 71770,0 грн, лютий 2020 року в сумі 37265,0 грн, березень 2020 року в сумі 145929.0грн, квітень 2020 в сумі 289042,0 грн та травень 2020 в сумі 15050,0 грн, чим порушено п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України.

В результаті виявлених порушень, 08.08.2024 податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення №00000/9250/ж10/24-13-07-06 та №00000/9251/ж10/24-13-07-06, які є предметом оскарження у даній справі.

Надаючи оцінку правомірності висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки, що слугували підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "Євро Нафта Кл", будучи платником ПДВ та акцизного податку, здійснює діяльність щодо реалізації через свою мережу АЗС (АЗС Чернівецька область, смт. Берегомет) нафтопродуктів (бензин, дизельне паливо, газ).

Враховуючи специфіку діяльності ТОВ "Євро Нафта Кл", цілком очевидним є те, що для продажу нафтопродуктів через мережу власних АЗС, останнім необхідно придбати нафтопродукти у інших суб`єктів господарювання.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2018 між ТОВ "Євро Нафта Кл" та ТОВ "Логротек" укладено договір поставки нафтопродуктів №2018/09/0502 (Т.2 а.с.208-211). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості (Т.2 а.с.212-250, Т.3 а.с.1-90). Операція проведена в проміжок часу з 05.08.2018 по 11.04.2019, розрахунки проведені у повному обсязі.

01.08.2018 між ТОВ "Євро Нафта Кл" та ТОВ "Торгівельний дім "Вінпек" укладено договір поставки нафтопродуктів №2018/08/0103 (Т.2 а.с.1-4). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості (Т.2 а.с.5-48).

07.08.2018 між ТОВ "Євро Нафта Кл" та ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл" укладено договір поставки нафтопродуктів №2018/09/0704 (Т.2 а.с.49-53). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості та листуванням щодо взаєморозрахунків (Т.2 а.с.54-207).

15.10.2018 між ТОВ "Євро Нафта Кл" та ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд" укладено договір поставки нафтопродуктів №2018/10/1504 (Т.3 а.с.174-178). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості, деклараціями відповідності (Т.3, а.с.179-250, Т. 4 а.с. 20).

20.02.2020 між ТОВ "Євро Нафта Кл" та ТОВ "Торгівельний дім "Візит Дом" укладено договір поставки нафтопродуктів №2020/02/2003 (Т.3 а.с.95-100). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості (Т.3 а.с.101-160).

20.03.2020 між ТОВ "Євро Нафта Кл" та ТОВ "Бренел" укладено договір поставки нафтопродуктів (Т.1 а.с.197-202). Наведена господарська операція документована актом звіряння, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, сертифікатами відповідності, паспортами якості, деклараціями відповідності (Т.1 а.с. 203-252).

Також, відповідно до матеріалів справи, та пояснень представника позивача в судовому засіданні, які представником позивача не заперечувались, ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Візит дом", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл" та ТОВ "Торгівельний дім "Вінпек" на момент укладання з ТОВ "Євро Нафта Кл" договорів поставки нафтопродуктів та їх реалізації, були платниками ПДВ та акцизного податку, та ними відповідно складалися податкові та акцизні накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та Єдиному реєстрі акцизних накладних відповідно (Т.5 а.с.12 -228, Т.6 а.с.177- Т7. а.с.149).

Придбані позивачем нафтопродукти були обліковані та оприбутковані відповідно до правил ведення бухгалтерського обліку, що підтверджується наявними у справі оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 281 в розрізі складів та надходження пального від контрагентів та оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 по кожному контрагенту, а в подальшому реалізовані, що підтверджується змінними звітами по АЗС та Х-звітами (Т.7 а.с.150 - Т.8 а.с.152) .

Наведене не заперечувалось представником відповідача в судому засіданні.

Отже, ТОВ "Євро Нафта Кл" будучи суб`єктом господарювання, який для здійснення своєї господарської діяльності закупляє нафтопродукти, для їх подальшої реалізації через мережу власних АЗС повинен укладати договори поставки нафтопродуктів з іншими товариствами. Тобто така закупівля відповідає господарській діяльності позивача.

Контрагенти позивача ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Візит дом", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл" та ТОВ "Торгівельний дім "Вінпек" на момент укладання з ТОВ "Євро Нафта Кл" договорів поставки нафтопродуктів та їх реалізації, були наділені необхідною податковою правосуб`єктністю, що надавало право позивачу формувати за рахунок операцій з ними податковий кредит з ПДВ та валові витрати.

При цьому, суд звертає увагу на особливості адміністрування акцизного податку в України.

Так, суб`єкт господарської діяльності, який здійснюватиме будь-які операції, визначені пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до пп.212.1.15 п.212.1 ст.212 ПК України є платником акцизного податку.

Згідно з пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 ПК України особи, які здійснюють реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб-підприємців, до початку здійснення реалізації пального.

У разі якщо платник податку планує здійснювати операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального іншим особам чи будь-які інші операції з пальним на митній території України, які визначені в абзаці другому пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України, то до початку здійснення таких операцій воно повинно зареєструватися платником акцизного податку з реалізації пального та складати акцизні накладні на такі обсяги реалізації, а також на обсяги пального, що використовується для власного споживання, зареєструвавши накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних згідно з п. 231.1 ст. 231 ПК України, які є основним документом, який призначений для контролю сплати акцизу з пального.

Усі контрагенти позивача на поставлений відповідно до договорів поставки нафтопродуктів товар, склали акцизні накладні та зареєстрували їх в Єдиному реєстрі.

Враховуючи специфіку товару нафтопродукти, його пересування по митній території України та подальша реалізація, є відстежуваними органами державної податкової служби.

Однак представник відповідача суду не надав жодних доказів, які б свідчили про ймовірне порушення вимог податкового законодавства України з боку позивача.

Водночас суд звертає увагу на те, що ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Візит дом", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл" та ТОВ "Торгівельний дім "Вінпек" були платниками ПДВ, та за наслідками здійснення ними господарських операцій з поставки на адресу ТОВ "Євро Нафта Кл" нафтопродуктів складали податкові накладні, що зареєстровані в ЄРПН, ними формувались податкові зобов`язання з ПДВ, які декларувалися.

Будь-яких доказів зворотного відповідач суду не надав, натомість підтвердив, що розрахунки між позивачем та його контрагентами відбулися в повному обсязі.

Тобто відповідач визнає понесення позивачем витрат у зв`язку із проведенням господарських операцій з наведеними вище контрагентами.

Стосовно тверджень відповідача про анулювання реєстрації платником ПДВ контрагентів, судом встановлено, що операції з ТОВ "Вінпек" відбулися в серпні 2018 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 31.10.2023, (тобто через 5 років після здійснення господарських операцій).

Операції з ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл" відбулися у вересні-грудні 2018 року, січні 2019 року), а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 24.09.2021 (тобто через 2 роки після здійснення господарських операцій).

Операції з ТОВ "Логротек" відбулися у вересні-грудні 2018 року, лютому 2019 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 15.09.2023 (тобто через 4 роки після здійснення господарських операцій);

Операції з ТОВ "НК Ава-трейд" відбулися в жовтні-грудні 2018 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 28.12.2020 (тобто через 2 роки після здійснення господарських операцій);

Операції з ТОВ "Торгівельний дім "Візит Дом" відбулися в лютому-квітні 2020 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 29.12.2021 (тобто через 1,5 роки після здійснення господарських операцій).

Операції з ТОВ "Бренел" відбулися в березні-травні 2020 року, а анулювання реєстрації платника ПДВ відбулося 27.03.2023 (тобто через 3 роки після здійснення господарських операцій).

Аналізуючи встановлені обставини справи у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що на момент господарської взаємодії позивача з наведеними вище суб`єктами господарювання, останні були платниками ПДВ, за рахунок операцій з якими можна було формувати податковий кредит. Подальше анулювання реєстрації платника ПДВ не може впливати на законність господарських операцій, які відбулися за декілька років до того, в іншому разі це б суперечило визначеності та стабільності в податкових правовідносинах.

Безпідставними й такими, що не заслуговують на увагу, та відповідно, не беруться судом до уваги, є твердження відповідача щодо винесених податковим органом рішень про відповідність/невідповідність контрагентів платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, оскільки рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості відносно контрагентів позивача, приймалось значно пізніше проведення господарських операцій.

Так, як вбачається з матеріалів справи, операції з ТОВ "Вінпек" відбулися в серпні 2018 року, а рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 15.06.2021 (тобто через 34 місяці після здійснення господарських операцій);

Операції з ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл" відбулися у вересні - грудні 2018 року, січні 2019 року), а рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 04.02.2020 (тобто через 12 місяців після здійснення господарських операцій);

Операції з ТОВ "Логротек" відбулися у вересні-грудні 2018 року, лютому 2019 року, а рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 25.03.2021 (тобто через 25 місяців після здійснення господарських операцій);

Операції з ТОВ "НК Ава-трейд" відбулися в жовтні-грудні 2018 року, а рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 05.02.2020 (тобто через 13 місяців після здійснення господарських операцій);

Операції з ТОВ "Торгівельний дім "Візит Дом" відбулися в лютому-квітні 2020 року, а рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 08.02.2021 (тобто через 10 місяців після здійснення господарських операцій);

Операції з ТОВ "Бренел" відбулися в березні-травні 2020 року, а рішення податкового органу про відповідність критеріям ризиковості було прийнято 26.04.2021 (тобто через 11 місяців після здійснення господарських операцій).

З наведеного вбачається, що посилання відповідача на вказані факти є безпідставними через їх не пов`язаність з такими господарськими операціями, до того ж невідомі обставини, які були враховані податковим органом для прийняття таких рішень.

Щодо доводів відповідача стосовно відсутності у контрагентів позивача АЗС, нафтобаз чи паливних складів за адресами, що зазначені у товарно-транспортних накладних на окремі партії товару, відсутність відомостей про об`єкти за формою 20-ОПП, суд зазначає, що, як встановлено судом, продаж пального відбувалась оптовими партіями для чого не потрібні власні АЗС, бази чи склади, так як така діяльність може здійснюватися за відсутності місць оптової торгівлі. Саме на такий вид діяльності - без визначених місць оптової торгівлі і видає ліцензії на оптовий продаж пального Державна податкова служба України в особі своїх підрозділів.

Суд звертає увагу на те, що чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника податків у залежність від наявності чи відсутності основних фондів або трудових ресурсів його контрагентів.

При цьому суд наголошує на тому, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду (постанови від 16.01.2018, у справі №826/1398/14, від 06.02.2018, у справі №804/4940/14, від 30.01.2018 у справі №2а/1770/3360/12, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16) відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, як покупцем, оскільки залучення працівників с можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Тому такі доводи відповідача суд вважає помилковими та такими, що не беруться судом до уваги.

Щодо наявності кримінальних проваджень відносно контрагентів позивача, то суд зазначає, що відповідач не навів жодного доказу того, що такі провадження мають зв`язок з господарськими операціями ТОВ "Євро Нафта Кл" та такими контрагентами. Акт перевірки не містить даних щодо наявності таких, що набрали законної сили вироків суду, якими посадових осіб позивача або контрагентів визнано винними у скоєнні кримінального порушення та якими би було встановлено неправомірність здійснення фінансово-господарських операцій зазначених вище суб`єктів господарювання з ТОВ "Євро Нафта Кл".

Разом з цим, суд зазначає, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його безпосереднім контрагентом.

Навіть якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на формування податкового кредиту з ПДВ за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.

Жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платників податків - одержувачів товарів вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність додатковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.

При цьому суд звертає увагу, що в цій справі позивач проявив належну обачність при виборі контрагентів, оскільки останні на момент укладання з ТОВ "Євро Нафта Кл" договорів поставки нафтопродуктів та їх реалізації, були наділені необхідною податковою правосуб`єктністю (зареєстровані платниками ПДВ, акцизного податку, мали необхідні ліцензії відповідно до ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етиловою, коньячного і плодового, алкогольних напоїв. тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР), що беззаперечно надавало право позивачу формувати за рахунок операцій з ними податковий кредит з ПДВ та валові витрати.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.06.2020 (справа №440/426/19) висловлено правову позицію, що норми Податкового кодексу України не ставлять у залежність право платника ПДВ на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентами-постачальниками, якщо цей платник (покупець) дійсно придбав товари (послуги), призначені для використання в господарській діяльності, і поніс реальні витрати у зв`язку з їх придбанням. Порушення постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуг) вимог закону щодо підстав виникнення права на податковий кредит. Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Критично суд розцінює й посилання відповідача на інформацію з баз ДПС інформаційної системи "Податковий блок" по контрагентам щодо їх керівників та засновників, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду даної справи, наведена в акті перевірки інформація щодо керівників та засновників контрагентів позивача зазначена станом на момент перевірки, а не на момент здійснення господарських операцій. Із матеріалів справи, зокрема з наявних у справі первинних документів, вбачається, що засновники та керівники контрагентів на момент господарських операцій були інші, ніж наведені у акті перевірки та у відзиві на позов.

Щодо права позивача на податковий кредит та формування витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України під податковим кредитом розуміють суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно підпункту а) пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг, а відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Крім цього, відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Також, згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Отже, аналізуючи наведені вище норми ПК України, суд приходить до висновку, що обов`язок нарахувати податкові зобов`язання та скласти і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну виникає у контрагентів позивача, а позивач має право за рахунок цих операцій формувати податковий кредит з ПДВ, який впливає на його податкові зобов`язання з цього податку.

Як встановлено судом вище, позивач та його контрагенти були платниками ПДВ, а тому за рахунок реальних господарських операцій між ними, які пов`язані з господарською діяльністю, після реєстрації в ЄРПН контрагентами позивача податкових накладних, ТОВ "Євро Нафта Кл" мало право формувати податковий кредит за рахунок таких операцій.

При цьому суд зазначає, що реальність наведених господарських операцій, та використання нафтопродуктів у власній господарській діяльності, шляхом реалізації кінцевому споживачу із прибутком (торговою націнкою), є підставою для включення витрат, пов`язаних з придбаннях таких нафтопродуктів до валових витрат ТОВ "Євро Нафта Кл".

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать проте, що здійснюючи господарські операції з контрагентами ТОВ "Логротек", ТОВ "Торгово-інвестиційна фірма "НК Ава-трейд", ТОВ "Бренел", ТОВ "Нафтова компанія "Сіті ойл", ТОВ "Торгівельний дім "Візит дом" та ТОВ "Вінпек", позивачем дотримано норм податкового законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що приймаючи податкові повідомлення-рішення від 08.08.2024 №00000/9250/ж10/24-13-07-06 та №00000/9251/ж10/24-13-07-06, відповідач діяв не у відповідності до вимог податкового законодавства, а тому прийняті рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до положень, закріплених ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч.1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

Суд вважає, що приймаючи оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення, контролюючий орган діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб визначений законом.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати (судовий збір) в сумі 48448,00 грн, сплачені згідно платіжного доручення від 14.10.2024 №2926.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Нафта Кл" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/9250/ж10/24-13-07-06 від 08.08.2024.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №00000/9251/ж10/24-13-07-06 від 08.08.2024.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Нафта Кл" судові витрати (судовий збір) у сумі 48448,00 грн, сплачений згідно платіжного доручення від 14.10.2024 №2926.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2025 р. (в період з 31.01.2025 по 10.02.2025 головуючий у справі суддя перебував на лікарняному).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Нафта Кл" (вул. Південно-Кільцева, 51а, м. Чернівці, );

Представник позивача Гінінгер Анатолій Залманович (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №175 від 17.07.1998, видане Чернівецькою обласною КДКА на підставі рішення №8/2 від 17.07.1998);

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58013, ).

Суддя В.О. Григораш