Справа № 120/5240/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5240/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Н.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

13 лютого 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 61 о/с від 02.04.2024, яким скасовано наказ ГУНП у Вінницькій області від 16.02.2024 № 15 дск в частині поновлення на службі в Національній поліції України та відповідно до Закону України «При Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 02.04.2024 старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_1

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.09.2024 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ ГУНП у Вінницькій області №61 о/с від 02.04.2024 видано відповідачем на підставі рішення суду (постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі №120/13087/23), яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України, а не окремим розпорядчим документом ГУНП у Вінницькій області щодо реалізації поданого позивачем рапорту про звільнення зі служби в Національній поліції України за власним бажанням, та є безумовною підставою для скасування попереднього наказу про поновлення позивача на займаній посаді.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що незважаючи на те, що в подальшому Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 скасовано рішення суду першої інстанції, однак на день прийняття документу, Наказ ГУНП у Вінницькій області № 15 дск від 16.02.2024 підписано відповідачем у межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законом, отже таке рішення суб`єкта владних повноважень не могло бути незаконним і не може вважатися таким на даний час.

Ні Законом № 580-VIII, ні іншими спеціальними нормативно-правовими актами не передбачено можливості скасування наказу про поновлення на службі в поліції, навіть якщо підстави, що слугували прийняттю рішення про поновлення на службі, в подальшому припинили своє існування.

Відтак, у відповідача жодних правових підстав для скасування наказу ГУНП у Вінницькій області № 15 дск від 16.02.2024, в частині поновлення позивача на службі в Національній поліції України, не було.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що обставини звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за власним бажанням від 11.07.2023 встановленні судовим рішенням - постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі №120/13087/23, яке набрало законної сили, а саме що наказ № 57 о/с від 11.07.2023 виданий в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством, що було підтверджено постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у адміністративній справі № 120/13087/23.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області.

Наказом ГУНП у Вінницькій області № 57 о/с від 11.07.2023 майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», за власним бажанням.

Не погоджуючись з вказаним наказом ГУ НП у Вінницькій області, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 по справі №120/13087/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №57 о/с від 11.07.2023 року про звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України;

- поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області з 12.07.2023 року.

- стягнуто з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді старшого оперуповноваженого 1-го відділу управління Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області та присудження виплати грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

На виконання вказаного рішення суду ГУНП у Вінницькій області видано наказ №15 дск від 16.02.2024 про поновлення ОСОБА_1 на службі.

Разом з тим, не погоджуючись з рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024, ГУНП у Вінницькій області подало апеляційну скаргу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції задоволено повністю. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 скасовано. Прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

02.04.2024 ГУНП у Вінницькій області прийнято наказ № 61 о/с, яким скасовано наказ ГУНП у Вінницькій області від 16.02.2024 №15 дек в частині поновлення на службі в Національній поліції України та відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 майора поліції ОСОБА_1 (0073544), старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, з 2 квітня 2024 року, встановивши щомісячну премію за квітень 2024 року у розмірі 214,653 відсотка.

Вказаним наказом також наказано сплатити позивачу компенсацію за невикористану відпустку за 2016 рік - 1 добу, за 2017 рік - 1 добу, за 2018 рік - 1 добу, за 2019 рік - 1 добу, за 2020 рік - 1 добу, за 2021 рік - 39 діб, за 2022 рік - 30 діб, за 2023 рік - 21 добу, за 2024 рік - 10 діб. Також, визначено, що стаж служби позивача в поліції для виплати надбавки за вислугу років складає 16 років 07 місяців 17 днів.

В якості підстав для прийняття вказаного наказу вказано: рапорт ОСОБА_1 від 11.07.2023, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 по справі №120/13087/23.

Не погоджуючись з вказаним наказом ГУ НП у Вінницькій області, позивач звернувся з даним позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ст.129 та ст.129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

За приписами ч.2, ч.3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Приписами ст.370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності,- за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць відповідно до пунктів 2 та 3 частини 1 статті 371 КАС України віднесено до судових рішень, які виконуються негайно.

Згідно з частиною 2 статті 372 КАС України судове рішення, яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Крім того, у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

Рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника є юридичним фактом, із настанням якого у працівника виникає право на відновлення його трудових правовідносин із роботодавцем, а роботодавець, у свою чергу, зобов`язаний прийняти на виконання рішення суду про поновлення на роботі, яке у цій частині підлягає негайному виконанню відповідний наказ та внести запис у трудову книжку працівника.

Отже, обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде таке рішення суду в подальшому оскаржуватися.

Колегія суддів зазначає, що ключовим у цьому випадку для вирішення спору є відповідь на питання про правові наслідки скасування судового рішення про поновлення на роботі.

Так, Верховний Суд у постановах від 12.08.2021 у справі № 2а-8044/09/1370, від 31.10.2023 у справі № 460/10065/21, від 22.02.2024 у справі №460/1984/20 та від 31.10.2023 у справі №460/10065/21 за аналогічних обставин, вказав, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Згідно матеріалів справи постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі №120/13087/23 припинено чинність та дію рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у вигляді поновлення позивача на службі в поліції.

Верховний Суд ухвалою від 08.05.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року у справі №120/13087/23 повернув особі, яка її подала.

Отже, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі №120/13087/23, набрала законної сили та є остаточною.

Враховуючи обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, у суб`єкта владних повноважень, в даному випадку Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, відсутні законні підстави для невиконання остаточного судового рішення, що в даному випадку має наслідком скасування наказу, яким поновлено позивача на посаді (на підставі рішення, яке скасовано судом апеляційної інстанції).

Крім того, зі змісту оскаржуваного наказу слідує, що відповідач при його прийнятті врахував ту обставину, що протягом часу чинності рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у справі №120/13087/23, позивач проходив службу на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Гайсинського районного управління поліції ГУ НП у Вінницькій області, в зв`язку з чим, спірним наказом фактично уточнено дату звільнення позивача, зараховано відповідний період служби до трудового стажу ОСОБА_1 та здійснено виплату компенсації за невикористану відпустку за 2016-2024 роки.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ ГУНП у Вінницькій області №61 о/с від 02.04.2024 видано відповідачем на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України, а не окремим розпорядчим документом ГУНП у Вінницькій області щодо реалізації поданого позивачем рапорту про звільнення зі служби в Національній поліції України за власним бажанням, та є безумовною підставою для скасування попереднього наказу про поновлення позивача на займаній посаді.

Відтак оскаржуваний Наказ ГУНП у Вінницькій області №61 о/с від 02.04.2024 є законним та обґрунтованим, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.