Справа № 754/1399/25
Суддя: Коваленко І. І.
Дата ухвалення: 2025-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/117/25
Справа №754/1399/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Донець Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

Суть спору

1.Громадянин ОСОБА_1 (надалі - Позивач), від мені якого діє адвокат Скрипаль О.В., оскаржує постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ТЦК, Відповідач) №112 від 13.01.2025 року, якою на Позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

2.Позивач просить визнати протиправною та скасувати цю постанову.

3.Позивач стверджує, що він виключений з військового обліку, тому на нього не поширюються обов`язки з військового обліку, він не може бути призваний під час мобілізації, не зобов`язаний проходити ВЛК, оновлювати облікові дані, йому не можна вручати повістки. Позивач не отримував та не відмовлявся від отримання повістки, дізнався про необхідність явки по повістці до ТЦК та СП від працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 06.01.2025. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у відсутності Позивача, однак у цей день він був присутнім у приміщенні ТЦК. Постанова, що оскаржується містить відбиток печатки ІНФОРМАЦІЯ_3 з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_1 , що належить ІНФОРМАЦІЯ_4 .

4.Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує, що 21 жовтня 2024 року Позивач відмовився отримати повістку про виклик до ТЦК на 22 жовтня 2024 року о 08:30, про що був складений акт про відмову від отримання повістки. Позивач не прибув, чим порушив вимоги частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", абзац другий частини першої, частину третю статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізації" та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 210-1 КУпАП.

5.Відповідач зазначив, що внесені до військово-облікового документа Позивача дані про виключення із військового обліку як особи, що була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, не мають значення, оскільки згідно з Законом № 3633-ІХ від 11.04.2024 внесені зміни до переліку громадян, що підлягають виключенню з військового обліку.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин

6.Позивач є громадянином України, якому 52 роки ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

7.16 квітня 2024 року Позивач оновив свої дані, йому було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 16 квітня 2024, в якому зазначено, що 11 липня 2000 року він був знятий з обліку військовозобов`язаних відповідно до пункту 6 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки 27.06.2000 він був засуджений.

8.Позивач раніше проживав за адресою АДРЕСА_2 , але з 30 квітня 2024 року він зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_3 (витяг з Реєстру територіальної громади станом на 18.11.2024).

9.06 січня 2025 року о 17:50 уповноважена посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 склала протокол № 11 про те, що Позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскільки він не прибув 22 жовтня 2024 року за викликом ТЦК по повістці.

10.Позивач підписав протокол з зауваженнями, що його не було повідомлено про необхідність з`явитися в ТЦК.

11.13 січня 2025 року начальник ТЦК прийняв постанову № 112 про накладення адміністративного стягнення на Позивача.

12.Відповідно до цієї постанови на Позивача накладено штраф у сумі 25500 грн як адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскільки він не прибув не прибув за викликом ТЦК 22 жовтня 2024 року о 08-30, у строк у, зазначений у повістці, від підпису якої відмовився, що підтверджується актом, чим порушив вимоги частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", абзац другий частини першої, абзац восьмий частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізації" та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 210-1 КУпАП.

13.13 січня 2025 року Позивач надав письмові пояснення, що він знятий з військового обліку, не отримував повістку про виклик та не відмовлявся від її отримання.

14.У копії постанови, що надав Відповідач, зазначено що ця постанова була надіслана Позивачеві поштовим відправленням № 020 від 22 січня 2025 року .

15.Позивач стверджує, що копію постанови отримав поштою 16 січня 2025 року у поштовому відділенні, що підтверджується копією поштового конверту № 023.

ОЦІНКА СУДУ

16.Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина третя статті 210-1 КУпАП).

17.Громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для (1) взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, (2) визначення їх призначення на особливий період, (3) направлення для проходження медичного огляду (абзац другий частини першої, абзац восьмий частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізації").

18.Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, зобов`язані прибувати за викликом відповідного районного (міського) територіального центра комплектування та соціальної підтримки для (1) оформлення військово-облікових документів, (2) взяття на військовий облік, (3) проходження медичного огляду, (4) направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, (5) призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів (абзац третій частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

19.Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", у редакції, яка діяла станом на 11 липня 2000 року, визначив, що виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають зокрема, громадяни, які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів (підпункт г частини п`ятої статті 37), а у редакції станом на 16 квітня 2024 (тобто, день, коли було видане тимчасове посвідчення військовозобов`язаного)- "громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочини" (пункт 6 частини шостої статті 37).

20.Водночас, вказана стаття зазнала змін та в редакції Закону України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, що набрав чинності 18.05.2024, частина шоста визначає, що "виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1)померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2)припинили громадянство України;

3)визнані непридатними до військової служби;

4)досягли граничного віку перебування в запасі".

21.Тобто, громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину виключені з переліку осіб, які підлягають виключенню з військового обліку.

22.При цьому, у Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року (далі - Порядок №560) встановлено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ (абзаци третій та четвертий пункту 4).

23.Отже, з 18 травня 2024 року громадяни, які раніше були засуджені до позбавлення волі, зокрема за тяжкі та особливо тяжкі злочини, більше не підлягають виключенню з військового обліку. Такі громадяни, крім тих, які були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період навіть якщо вони були виключені з обліку до 18 травня 2024 року.

24.Тому вони мають обов`язок громадянин з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначені у повістці місце та строк. З цих підстав Суд визнає необґрунтованими заперечення Позивача щодо відсутності у нього обов`язку з`являтися за викликом до ТЦК.

25.Водночас, Суд звертає увагу, що такий обов`язок виникає у громадянина виключно у разі отримання повістки про виклик.

26.Обов`язок доведення факту отримання цієї повістки покладається на Відповідача.

27.Виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1) (пункт 28 Порядку № 560)).

28.Під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським (пункт 40 Порядку № 560).

29.Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є, зокрема: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки (пункт 41 Порядку № 560).

30.Позивач стверджує, що не отримував повістки про виклик на 22 жовтня 2024 року, не відмовлявся від її отримання, про що повідомляв уповноважену особу ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_6 .

31.Відповідач на підтвердження факту відмови надав лише акт про відмову в отриманні повістки від 21 жовтня 2024 року, який підписаний начальником групи ОСОБА_2 , а також двома свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

32.Цей акт не є належним доказом підтвердженням оповіщення Позивача про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки у такому разі відповідно до пункту 41 Порядку № 560 відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки.

33.Та обставина, що строк зберігання на сервері фото- та відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації (пункт 2 розділу IV Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та відеофіксації, затвердженого наказом Міністерства оборони України 06 серпня 2024 року № 532, не виключає обов`язок Відповідача доводити правомірність свого рішення, оскільки в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

34.Окрім того, Відповідач не повідомив Суду персональні дані (місце проживання, контактний номер телефону) свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що унеможливлює їх допит. Відповідач не надав Суду жодних пояснень, хоча в ухвалі про відкриття провадження у справі Суд повідомляв про необхідність надання такої інформації.

35.Суд також бере до уваги, що в акті про відмову в отриманні повістки від 21.10.2024 та розписці про отримання повістки, що надані Відповідачем, зазначено, що Позивач зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , але з 30 квітня 2024 року він був зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_3 (витяг з Реєстру територіальної громади станом на 18.11.2024).

36.Отже, Відповідач не надав Суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували те, що повістка про виклик до ТЦК на 22.10.2024 була вручена Позивачеві у встановленому законом порядку, і він відмовився від її отримання.

37.З цих підстав, Суд виснував, що в діях Позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскільки Відповідач не довів факту вчинення ним протиправного діяння, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення.

38.Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1)залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2)скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3)скасовує постанову і закриває справу;

4)змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (частина перша статті 239 КУпАП).

39.За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (пункт 3 частини третьої статті 286 КАС України).

40.З огляду на те, що Суд встановив відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

41.Суд відхиляє заперечення Відповідача щодо подання позовної заяв без додержання вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України. Позовна заява подана через підсистему "Електронний Суд", містить відомості щодо представника Позивача - адвоката Скрипаля О.В.

Розподіл судових витрат

42.Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 КАС України, однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено принцип відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

43.Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

44.При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями частини першої статті 139 КАС України, яка передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

45.За подання позовної заяви до суду підлягав сплаті судовий збір у сумі 484,50 грн (605,60 *0,8), оскільки згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду позову в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

46.Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України Позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судовий збір у розмірі 484,48 грн (605,00 х0,8). Заяво сплачений судовий збір підлягає поверненню за окремо поданою заявою Позивача.

Керуючись статтями 139, 246, 255, 268, 286 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 код відомчого обліку МОУ в ЄДРЮОФОПГФ 07883801) про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 112 від 13 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дата складення повного судового рішення 14 лютого 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО