Справа № 202/3851/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
11 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 202/3851/24
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №202/3851/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Департаменту патрульної поліції, третя особа: Поліцейський 1 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший сержант поліції Шинкарук Денис Володимирович про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Поліцейський 1 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший сержант поліції Шинкарук Денис Володимирович, в якому просив скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №1618447 від 08.03.2024 року, винесену за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 74650026, відкритому 05.04.2024 старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пащенко Ю.А., на підставі постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 1618447 від 08.03.2024 року, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 020,00 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої та задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2024 року в адміністративній справі №202/3851/24 задоволено.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2024 року в адміністративній справі №202/3851/24 скасовано.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Серії ЕНА №1618447 від 08.03.2024 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять грн. нуль копійок).

25.09.2024 року позивач подав заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 924,75 грн., яка складається з витрат: сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у суді першої інстанції 908,40 грн. та сервісний збір банка 16,35 грн.; правничої допомоги у суді першої інстанції 5000,00 грн.; правнича допомога у суді апеляційної інстанції 5000,00 грн.

В обґрунтування зазначеної заяви зазначено про наявність підтверджуючих документів на підтвердження надання правничої допомоги у судах першої та апеляційної інстанцій та сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідачі - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровської області, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подали клопотання, в яких просили відмовити в ухваленні додаткового рішення у зв`язку із пропуском строку подання заяви про ухвалення додаткового рішення у справі та відсутності підстав для задоволення стягнення правничої допомоги у сумі 10 924,75 грн.

Суд апеляційної інстанції розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнення судових витрат щодо сплати судового збору відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Апеляційний суд, переглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення в межах доводів та вимог та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником позивача до заяви надано наступні документи:

- копія договору про надання правничої допомоги від 08.04.2024 року №б/н;

- додаткова угода № 2 до договору про надання правничої допомоги від 08.04.2024 року від 07.06.2024 року;

- копія акту приймання-передачі від 07.06.2024 року на суму 5000,00 грн;

- копія квитанції на суму 5000,00 грн.

Відповідно до пункту 4.1 Договору зазначено, що за надання юридичної допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Захиснику/Представнику гонорар за погодженням сторін.

Додатковою угодою № 2 до договору про надання правничої допомоги від 08.04.2024 року від 07.06.2024 року визначено, що сторони погодили, що вартість правової допомоги , яка буде надаватись адвокатом Біжко Юлією Олександрівною складає 5000,00 грн., а саме: підготування тексту апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 202/3851/24 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2024 року.

Згідно акту виконаних робіт по справі № 202/3851/24 адвокатом надано наступні послуги: 1) підготування тексту апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 202/3851/24 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2024 року.

Матеріалами справи підтверджено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції представником позивача до заяви надано наступні документи:

- копія договору про надання правничої допомоги від 08.04.2024 року №б/н;

- додаткова угода № 1 до договору про надання правничої допомоги від 08.04.2024 року від 08.04.2024 року;

- копія акту приймання-передачі № 1 від 07.05.2024 року на суму 5000,00 грн про надання правової допомоги: підготування та подання позовної заяви до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про скасування постанови серії ЕНА № 1618447 від 08.03.2024 року; підготування та подання заяви про забезпечення позову; супроводження розгляду справи;

- копія квитанції на суму 5000,00 грн.;

- ордер про надання правової допомоги серія АЕ № 1271484 від 18.03.2024 року.

Колегія суддів звертає увагу, що ані в договорі про надання правової допомоги, ані у доданих до нього документах не зазначено строк та спосіб оплати наданих адвокатом послуг.

Разом з цим, аналізуючи наведені вище докази стосовно правничої допомоги, апеляційний суд зазначає, що позивачу надані послуги з питання оскарження постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Серії ЕНА №1618447 від 08.03.2024 року за порушення частини 2 статті 122 КУпАП.

Вказана категорія справ є типовою та поширеною, а спірні правовідносини зрозумілими та нескладними.

Зазначені в актах виконаних робіт послуги щодо: підготування тексту апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 202/3851/24 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2024 року; підготування та подання заяви про забезпечення позову; супроводження розгляду справи є складовими однієї послуги - підготовка позовної заяви.

Разом з тим, представником позивача жодним чином не обґрунтовано кількість часу, який витрачено на кожну вказану послугу та суму кожної такої послуги, враховуючи типовість та зрозумілість предмету спору.

Відтак, наданими доказами не підтверджено в повному обсязі обґрунтованість та фактичний обсяг витрат позивача на правничу допомогу в судах першої та апеляційної інстанцій у цій справі.

Правова допомога, яка надана у суді апеляційної інстанції, складається лише з виготовлення апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що зміст апеляційної скарги містить покликання на обставини та правове обґрунтування, які були викладені у позовній заяві.

З огляду на зазначені обставини, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 10 924,75 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу.

В свою чергу, враховуючи той факт, що адвокатом було проведено певну роботу з надання правничої допомоги щодо підготовки позовної заяви та апеляційної скарги, а також враховуючи сплачений судовий збір у розмірі 908,40 грн. від 09.04.2024 року №5810-0452-6108-3432 за подання заяви про забезпечення позову, колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу співмірно за наданих послуг в судах першої та апеляційної інстанцій становить 2000,00 грн. та судові витрати у вигляді судового збору за подання заяви про забезпечення позову в суді першої інстанції у сумі 908,40 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини застосовують, як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши предмет розглядуваного спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає, що відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн., а заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення частково.

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №202/3851/24 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048) судові витрати у вигляді судового збору за подання заяви про забезпечення позову в суді першої інстанції у справі № 202/3851/24 у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко