Справа № 440/3783/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 р.Справа № 440/3783/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 19.11.2024 року, головуючий суддя І інстанції: Материнко М.О., м. Полтава, повний текст складено 19.11.24 року по справі № 440/3783/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції , Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

третя особа Богомаз Олександр Миколайович

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - ОСОБА_2 , якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо нескладання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.04.2023 року по вул. Половка, буд. 90, м. Полтаві, водія ОСОБА_2 , що здійснював рух транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 ;

- зобов`язати уповноважених осіб Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції оформити протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно водія автомобіля Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , з подальшим направленням його до відповідного суду для розгляду;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 19.11.2024 у справі № 440/3783/24 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 19.11.2024 у справі № 440/3783/24 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що 4 квітня 2023 року о 17 год. 30 хв. по вул. Половка, 90 в м. Полтава відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів Mitsubishi Lancer д.н.3. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та Skoda Octavia д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №433422 від 04.04.2023 року о 17 годині 29 хвилині в м. Полтава по вул. Половка, 90 водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху, перед поворотом ліворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA OCTAVIA, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у крайньому напрямку, в наслідок якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4. Правил дорожного руху, за відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначає, що 04.04.2023 року в м. Полтава по вул. Половка, 90 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП було складено лише на одного учасника ДТП, а саме ОСОБА_1 .

08 травня 2023 року суддя Київського районного суду м. Полтави Логвінова О.В., розглянула матеріали, які надійшли з УПП у м. Полтаві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУПАП. Під час розгляду адміністративної справи №552/1916/23 (провадження №3/552/1003/23) судом було встановлено наступне, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ААД № 433422 від 04.04.2023 року складеного відносно ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення правил дорожнього руху, які б мали причино наслідковий зв`язок між її діями та наслідками. Суд, дослідивши матеріали про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрив.

У зв`язку з виникненням ДТП, транспортний засіб Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження та власникові даного транспортного засобу, ОСОБА_3 , завдано матеріальний збиток.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції з заявою щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого водія ДТП: водія транспортного засобу Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_2 за ст. 124 КУпАП, але листом від 30.05.2023 року № Г-399/41/26/03-2023 та листом від 30.06.2023 року №Г-474/41/26/03-2023 в задоволені вказаної заяви було відмовлено. В одному із отриманих листів зазначалося: «На даний час матеріали вказаної дорожньо-транспортної пригоди з Київського районного суду м. Полтави, для доопрацювання, до управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції не надходили». У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до судді Київського районного суду м. Полтави О. Логвінової із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі 552/1916/23. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 29.09.2023 року у справі № 552/1916/23 направлено матеріали вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.04.2023 року вул. Половка, буд. 90, м. Полтаві з Київського районного суду м. Полтави для доопрацювання до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУПА на іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_2 , що здійснював рух транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 .

3 жовтня 2023 року матеріали вказаної дорожньо-транспортної пригоди були направлені до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (вих. 552/1916/23/75641/23). Згодом стало відомо, що в.о. начальника Є. Яковенко повернув матеріали №552/1916/23 відносно ОСОБА_1 без виконання до Київського районного суду м. Полтави, оскільки в постанові Київського районного суду м. Полтави не зазначено п.п. ПДР України, які саме порушив водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia B12794EM 04.04.2023 року по вул. Половка, 90 в м. Полтаві.

Позивач вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення у справі №440/3783/24 не було взято до уваги постанову Київського районного суду м. Полтави від 29.09.2023 року у справі № 552/1916/23, яка набрала законної сили. Даною постановою було постановлено направити матеріали дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.04.2023 р. по вул. Половка, буд. 90, м. Полтаві з Київського районного суду м. Полтави для доопрацювання до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції відносно складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_2 , що здійснював рух транспортним засобом Бкоба Осіауіа, номерний знак НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що постановою Київського районного суду м. Полтави №552/1916/23 від 29.09.2023 року було встановлено обов`язок (а не право) уповноважених осіб Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо доопрацювання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди. Однак, т.в.о. начальника Є. Яковенко повернув матеріали №552/1916/23 без виконання до Київського районного суду м. Полтави, що свідчить про умисне невиконання службовою особою судового рішення від 29.09.2023 року по даній справі.

Звертає увагу суду, що протиправна бездіяльність уповноважених осіб Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції Полтавській області ДПП має триваючий характер (більше 1 року), починаючи з 29.09.2023 року та триває по цей день. Вважає, що протиправна бездіяльність має не тільки триваючий характер, але й умисний, що підтверджується відповіддю на запит ОСОБА_1 від 11.03.2024 № 4-Зі/41/26/01-2024, що міститься в матеріалах справи.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких уповноваженим особам Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції Полтавській області ДПП надано законне право порушувати статтю 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», що полягає у невиконанні постанови Київського районного суду м. Полтави від 29.09.2023 у справі №552/1916/23.

Таким чином, позивач вважає, що порушення його права щодо виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 29.09.2023 у справі №552/1916/23 є обґрунтованим. Окрім того, вважає, що судом першої інстанції не було досліджено дану постанову, зважаючи на відсутність належного обґрунтування в мотивувальній частині, підстав не взяття її до уваги під час винесення оскаржуваного рішення від 19.11.2024 року.

Враховуючи вищевикладене позивач зазначає, що в цій справі, обраний ним спосіб захисту, як оскарження бездіяльності Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо виконання постанови Київського районного у частині складення протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП створить для нього юридичні права та/чи обов`язки, оскільки у зв`язку з виникненням 04.04.2023 року ДТП, транспортний засіб Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження та власникові даного транспортного засобу, завдано матеріальний збиток.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження бездіяльності Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо відмови скласти протокол про адміністративне правопорушення та зобов`язання його скласти протокол про адміністративне правопорушення з метою притягнення до адміністративної відповідальності іншу особу, не створить для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог позивача слід відмовити.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів встановила наступне.

Судом встановлено, що зі змісту спірних правовідносин позивач просить визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 04.04.2023 року по вул. Половка, буд. 90, м. Полтаві, водія ОСОБА_2 , що здійснював рух транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 .

У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вважає у наслідках, що спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень суб`єкта владних повноважень є способом захисту цивільних прав цієї особи.

Разом з тим, провадження у справах про адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за ст. 124 КУпАП здійснюється у порядку, передбаченому КУпАП, районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами. Такі справи не підлягають розгляду у позовному провадженні в порядку адміністративного судочинства.

За висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 712/7385/17, згідно якого, оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не породжують правових наслідків для особи та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Оскарження дій відповідача щодо складання/нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, а також його скасування в судах взагалі не оскаржується окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 638/3490/18, від 22 січня 2020 року у справі № 2-а/489/7/2016, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.07.2022 у справі №307/3754/21.

Колегія суддів вважає, що оскільки зазначені процесуальні дії вчинені інспектором поліції в межах збору доказів у справі про адміністративне правопорушення, їх перевірка на предмет законності та правомірності має бути здійснена при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а може бути розглянутий в порядку КУпАП та під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів вважає, що та обставина, де відповідачем у справі визначено суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить цей спір публічно-правовим, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язані із захистом своїх прав, що регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 19.11.2024 року по справі № 440/3783/24 скасувати.

Провадження у справі № 440/3783/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко