Справа № 160/1215/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2025 рокуСправа №160/1215/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач-1), Військової частини НОМЕР_2 (відповідч-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
12.01.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000,00грн. за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі до 100000,00грн. за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р.;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, у розмірі до 100000,00грн. за період з 06.11.2023р. по 18.12.2023р.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 100000,00грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні з 06.11.2023р. по 18.12.2023р. (38 календарних днів).
Крім того, у власній позовній заяві позивач висловив клопотання, яким просив суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом подання відповідачем звіту про виконання рішення суду.
В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначається, що позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації, в особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 і під час безпосередньої участі у бойових діях 13 серпня 2023 року отримав важке поранення у зв`язку із чим тривалий час проходив лікування та перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується відповідними медичними документами, з огляду на що, ОСОБА_1 має право на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), у розмірі до 100000,00 грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні з 06.11.2023р. по 18.12.2023р., а також за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з 23.09.2023р. по 22.10.2023р., проте, Військова частина НОМЕР_1 протиправно не здійснила нарахування та виплату такої додаткової грошової винагороди, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви, в якій чітко зазначити період, за який саме позивач просить визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування протягом 38 днів на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 30 днів та, відповідно, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 в порядку передбаченого Постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування протягом 38 днів на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення протягом 30 днів, а також копій цієї уточненої позовної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.
На виконання вимог вказаної ухвали суду від 17.01.2024 року позивачем 25.01.2024 року подано уточнену позовну заяву, в якій позовні вимоги викладено в оновленій редакції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року позовну заяву (уточнену) ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1215/24 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 01.03.2023 року.
Крім того вищезазначеною ухвалою суду витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : письмові пояснення та докази на їх підтвердження стосовно того, чи нараховувалася і чи виплачувалася ОСОБА_1 додаткова грошова винагорода у зв`язку із отриманням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р. та за період з 06.11.2023р. по 18.12.2023р., якщо так, то зазначити в якому розмірі, якщо ні підстави для цього; письмові пояснення та докази на їх підтвердження стосовно того, чи звертався ОСОБА_1 18.12.2023р. до Військової частини НОМЕР_1 з документами щодо нарахування і виплати додаткової грошової винагороди у зв`язку із отриманням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р. та за період з 06.11.2023р. по 18.12.2023р., і якщо так, то яке рішення прийняте за наслідками розгляду цих документів.
20.02.2024 року до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на таке. Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.12.2023 №1785, виданої військовослужбовцю Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2023 №1013, солдат ОСОБА_1 13 серпня 2023 року отримав поранення під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини. При цьому згідно з довідкою військово-лікарської комісії №1790/4-1 від 13.09.2023 позивач вибув у відпустку за станом здоров`я, в якій перебував з 23.09.2023 по 22.10.2023. Разом з цим, відповідно до довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, складеної з урахуванням довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 07.12.2023 №1785, проведеним медичним оглядом встановлено, що поранення (травма), отримане 13.08.2024 ОСОБА_1 , пов'язане із захистом Батьківщини, та згідно з Наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як легка. Водночас, пунктом 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. (далі - Порядок №260), визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн також включаються військовослужбовці, які перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії. Враховуючи, що згідно з довідкою ВЛК від 06.01.2024 №140 травма, отримана ОСОБА_1 , кваліфікується як легка, підстави для виплати додаткової винагороди за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я у відповідача відсутні. В подальшому, з 06.11.2023 року позивач вибув для лікування до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , де перебував на лікуванні до 23.11.2023. Також з 28.11.2023 позивач вибув на реабілітаційне лікування до реабілітаційного центру " ІНФОРМАЦІЯ_1 , де перебував до 18.12.2023. Після цього 19.12.2024 позивач повернувся до Військової частини НОМЕР_1 . Рапорту, який би містив звернення щодо нарахування і виплати додаткової грошової винагороди у зв`язку триманням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 23.09.2023 по 22.10.2023 та за період з 06.11.2023 по 18.12.2023 позивач не подавав. Оригіналів документів чи завірених копій на підтвердження проходження лікування ОСОБА_1 також не надав. У зв'язку з відсутністю оригіналів чи належним чином завірених копій документів, які підтверджують знаходження на лікуванні ОСОБА_1 з відповідною інформацією, нарахування і виплата додаткової грошової винагороди позивачу у зв`язку з отриманням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 06.11.2023 по 18.12.2023 Військовою частиною НОМЕР_1 не проводилось. Одночасно до Військової частини НОМЕР_1 надійшло звернення ОСОБА_1 (за вх.№216 від 29 грудня 2023 року) без зазначення дати його складання, яке адресоване Міністерству оборони України щодо здійснення нарахування та виплати грошової винагороди за період з 01.08.2023 по 22.10.2023. Листом №33 від 05.01.2024 відповідач надав відповідь щодо нарахування додаткової грошової винагороди та інших виплат за вказаний у зверненні період.
20.02.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначалося, що позивач після отримання тяжкого поранення 13.08.2023 року проходив лікування та реабілітацію, при цьому 13.09.2023 року позивачу було надано довідку військово-лікарської комісії №1790/4-1 від 13.09.2023 року, у котрій вказано, що травма, отримана позивачем, відноситься до тяжких, і саме для лікування отриманого тяжкого поранення (як то зазначено у довідці №1790/4-1 від 13.09.2023 року) позивач проходив лікування та реабілітацію. Отже, за період, коли травма позивача класифікувалась як тяжка і він проходив реабілітаційні заходи та перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення, позивач просить виплатити додаткову грошову винагороду. Довідка №140 від 06.01.2024 року з кваліфікацією травми як «легкої» не відміняє і не скасовує довідку №1790/4-1 від 13.09.2023 року, якою визначено, що позивачем отримано тяжку травму. При цьому довідкою №140 від 06.01.2024 року позивача визнано обмежено придатним до військової служби, що додатково доводить факт отримання ним тяжкої травми. Також представником позивача зазначалося, що всі документи, що підтверджують проходження позивачем лікування та реабілітації, були надані ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 своєчасно, про що, зокрема, свідчить факт обізнаності відповідача-1 про довідку військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, про яку Військова частина НОМЕР_1 вказує у своїй позовній заяві.
04.03.2024 року до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про витребування доказів у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 року вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №160/1215/24 за правилами загального позовного провадження, розпочато розгляд справи спочатку та призначено підготовче судове засідання на 07.05.2024 року о 15:00 год.
У підготовчому судовому засіданні 07.05.2024 року усною ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, у представника позивача витребувано додаткові письмові пояснення та докази на їх підтвердження щодо того, чи звертався позивач до військово-лікарської комісії з питання внесення змін до довідки від 06.01.2024р. №140 в частині кваліфікації травми з «легкої» на «тяжку» і якщо так, то наслідки такого звернення; а у представника позивача витребувано додаткові письмові пояснення та докази на їх підтвердження відносно того, чи знаходиться Військова частина НОМЕР_1 на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 і хто є розпорядником коштів, а також щодо того, чому не враховувалася при вирішенні питання про наявність у позивача права на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000грн за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р. довідка військово-лікарської комісії від 13.09.2023р. №1790/4-1.
28.05.2024 року до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких, зокрема, зазначалося, що Військова частина НОМЕР_1 не має бюджетних асигнувань та розрахункового рахунку і знаходиться на фінансовому забезпеченні у Військової частини НОМЕР_2 , яка і є розпорядником коштів. Крім того, зазначено, що 24 лютого 2024 року позивачеві були виплачені наступні суми грошових коштів за знаходження на стаціонарному лікуванні після поранення з врахуванням наступних періодів:
Також у додаткових поясненнях представник відповідача-1 вказував про те, що до позовної заяви позивачем додано копію довідки військово-лікарської комісії №1790/4-1 від 13.09.2023, згідно з якою отримана позивачем травма пов`язана з проходженням військової служби та відноситься до тяжких; ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я. Проте, вказана довідка ВЛК не містить відомостей про довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та отримання поранення під час захисту Батьківщини. Таким чином, у Військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди згідно з п.12 та п.13 розділу XXXIV Порядку №260 за час відпустки для лікування після тяжкого поранення у розмірі 100000 гривень. Також відповідач-1 просив врахувати той факт, що саме довідка військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140 складена на підставі довідки про обставини травми №1785 від 07.12.2023 з врахуванням пройденого лікування та при наявності медичних документів позивача щодо завершеного лікування, а, отже, саме вказана довідка ВЛК об`єктивно визначає ступінь тяжкості отриманої травми та придатність позивача до військової служби. Позивачем не надано доказів щодо скасування чи оскарження висновків довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140.
30.05.2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, а саме щодо:
- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, у розмірі до 100000,00грн. за період з 06.11.2023р. по 18.12.2023р.;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 100000,00грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні з 06.11.2023р. по 18.12.2023р. (38 календарних днів).
04.06.2024 року до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшли додаткові докази у справі, а саме: витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №45 від 14.02.2024р., згідно з яким ОСОБА_1 з 14.02.2024р. виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та вибув для проходження подальшої служби до Військової частини НОМЕР_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 року заяву представника позивача про відмову від частини позовних вимог у справі №160/1215/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено та прийнято відмову ОСОБА_1 від частини позовних вимог у справі №160/1215/24 щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, у розмірі до 100000,00грн. за період з 06.11.2023р. по 18.12.2023р., а також щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, у розмірі 100000,00грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні з 06.11.2023р. по 18.12.2023р. (38 календарних днів) та закрито провадження в адміністративній справі №160/1215/24 щодо цієї частини позовних вимог.
Представники сторін не заперечували проти залучення Військової частини НОМЕР_2 , як другого відповідача у справі №160/1215/24.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 року залучено Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до участі у справі №160/1215/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії у якості відповідача-2, розпочато розгляд адміністративної справи №160/1215/24 спочатку, а також призначено підготовче судове засідання у справі на 02.07.2024 р. об 11:00 год.
19.06.2024 року до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії №1790/4-1 від 13.09.2023 отримана позивачем травма пов`язана з проходженням військової служби та відноситься до тяжких; ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я, проте, вказана довідка ВЛК не містить відомостей про довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та отримання поранення під час захисту Батьківщини, отже, у Військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди згідно з п.12 та п.13 розділу XXXIV Порядку №260 за час відпустки для лікування після тяжкого поранення у розмірі 100000 гривень. При цьому саме довідка військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140 складена на підставі довідки про обставини травми №1785 від 07.12.2023 з врахуванням пройденого лікування та при наявності медичних документів позивача щодо завершеного лікування, а, отже, саме вказана довідка ВЛК об`єктивно визначає ступінь тяжкості отриманої травми та придатність позивача до військової служби. Позивачем не надано доказів щодо скасування чи оскарження висновків довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140. Факт того, що згідно з довідкою ВЛК від 06.01.2024 №140 позивач визнаний обмежено придатним до військової служби не підтверджує факт отримання останнім тяжкої травми, оскільки вказана довідка містить не тільки отримані травми пов`язані із захистом Батьківщини, а й захворювання, які не пов`язані з проходженням військової служби. Отже висновок про обмежену придатність позивача до військової служби ґрунтується на сукупній оцінці стану здоров`я військовослужбовця, а не тільки на відомостях про шкоду для здоров`я, отриману при захисті Батьківщини. Щодо наданого позивачем суду пенсійного посвідчення ОСОБА_1 № НОМЕР_7 від 24.04.2024, відповідно до якого останньому призначено вид пенсії по інвалідності 3 групи, інвалідність внаслідок війни, то відповідно до приписів Постанови №168 та Порядку №260 підставою для виплати додаткової винагороди за час відпустки для лікування є довідка ВЛК, згідно з якою травма (поранення, контузія, каліцтво) кваліфікується як тяжка. Таким чином, саме довідка військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, якою травма позивача кваліфікується як легка, відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.
20.06.2024 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких вказано, що за заявою позивача військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_3 внесла зміни до довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, зазначивши в ній, що отримана позивачем травма кваліфікується як тяжка. Також представником позивача надано до суду копію оновленої довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, в якій зазначено, що отримана позивачем травма кваліфікується як тяжка.
26.06.2024 року до суду від позивача надійшли докази направлення копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів відповідачу-2.
01.07.2024 року до суду від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на аналогічні доводи, що й відповідач-1 у своєму відзиві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу №160/1215/24 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 16 липня 2024 року об 11:00 год.
У судове засідання, призначене на 16.07.2024 року позивач та представники сторін, не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою від 02.07.2024 року. Клопотання чи інші заяви про відкладення розгляду справи до суду на надходили.
Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням вищенаведеного, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи у письмовому провадженні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 01.03.2023 року по 14.02.2024 року ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації, в особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 .
Так, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2023р. №14 солдат ОСОБА_2 зарахований до списків особового складу Військової частині НОМЕР_1 з 01.03.2023р.
13.08.2023р. під час виконання бойового завдання солдат ОСОБА_2 отримав поранення та був направлений для проходження лікування до шпиталю згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2024р. №178.
Відповідно до медичної карти №4504 Ф№300 від 13.08.2023 року (форм №300) у позивача виявлено діагноз: ВОНП лівого плеча, ВОСП лівого стегна.
Згідно із випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4656 ОСОБА_1 проходив лікування у КНП «Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка» з 13.08.2023р. по 18.08.2023р., основний діагноз: Т01.8 Інші поєднання відкритих ран, що охоплюють кілька ділянок тіла: вогнепальне осколкове поєднане поранення лівої верхньої та нижньої кінцівки від 13.08.2023р.; наскрізне поранення м`яких тканин с/3 лівого плеча, сліпе поранення м`яких тканин в/3 лівого стегна.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» від 13.09.2023р. №1790/4-1 за наслідками проведеного 13.09.2023р. медичного огляду ВЛК у солдата Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , командира відділення, виявлено діагноз: вогнепальне осколкове поєднане поранення лівих верхньої та нижньої кінцівок від 13.08.2023р.; наскрізне поранення м`яких тканин середньої третини лівого плеча, сліпе поранення м`яких тканин верхньої третини лівого стегна. Стан після нелікованої ЗЧМТ (13.08.2023р.) з лікворногіпертензивним синдромом і частковою атрофією зорових нервів з обох сторін. Вторинне ураження лівого зовнішнього шкірного нерву лівого стегна, больовий синдром. Помірне порушення функцій статики та ходи. Згідно з наказом МОЗ України № 370 від 04.07.2007р. травма відноситься до тяжких. Травма ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі ст.81, 24 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
При цьому до 13.09.2023р. позивач проходив лікування в КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ».
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2023р. №217 ОСОБА_1 повернувся з лікування 21.09.2023р. і 22.09.2023р. був зарахований на котлове забезпечення.
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2023р. №219 та згідно з відпускним квитком Військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2023р. №183 солдат ОСОБА_1 відбув у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) днів з 23 вересня 2023 р. по 22 жовтня 2023 р.
При цьому у наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2023р. №219 зазначено, що підставою його видачі є відпускний квиток №183 від 22.09.2023р., рапорт №1250 від 22.09.2023р., довідка ВЛК №1790/4-1 від 13.09.2023р.
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2023р. №250 позивач повернувся з відпустки за станом здоров`я 23.10.2023р. і приступив до виконання службових обов`язків, з 24.10.2023р. зарахований на котлове забезпечення.
В подальшому, згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2023р. №264 ОСОБА_1 з 06.11.2023 року вибув для стаціонарного лікування до Військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , де перебував на лікуванні до 23.11.2023р.
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2023р. №281 позивач повернувся зі стаціонарного лікування 23.11.2023р. і приступив до виконання службових обов`язків, з 24.11.2023р. зарахований на котлове забезпечення.
Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2023р. №285 позивач з 28.11.2023 вибув на реабілітаційне лікування до реабілітаційного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у м. Миргород, де перебував до 18.12.2023.
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2023р. №307 позивач повернувся з реабілітаційного лікування і приступив до виконання службових обов`язків, з 20.12.2023р. зарахований на котлове забезпечення.
Разом з цим, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2023р. №1013 Військовою частиною НОМЕР_1 видано Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 07.12.2023 року №1785, згідно з якою 13 серпня 2023 року ОСОБА_1 отримав вогнепальне поранення. Вогнепальне осколкове поєднане поранення лівих верхньої та нижньої кінцівок. Наскрізне поранення м`яких тканин верхньої третини лівого плеча, сліпе поранення м`яких тканин верхньої третини лівого стегна. За обставин: з журналу ведення бойових дій 413 ОСБ № 21.5 від 04.08.2023 стало відомо, що 13 серпня 2023 року під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ, відбиття агресії окупаційних військ, внаслідок мінометного обстрілу ВП «МАГІСТРАЛЬ» в околицях н.п. Вільшана Куп`янського району Харківської області, зі сторони збройних сил російської федерації, солдат ОСОБА_1 отримав вогнепальне поранення. Вогнепальне осколкове поєднане поранення лівих верхньої та нижньої кінцівок. Наскрізне поранення м`яких тканин верхньої третини лівого плеча, сліпе поранення м`яких тканин верхньої третини лівого стегна. Травмування/Поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
В подальшому військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_3 проведено 06.01.2024р. медичний огляд ОСОБА_1 , за наслідками якого складено довідку ВЛК від 06.01.2024 року №140, згідно з якою ОСОБА_3 , 1991р.н., в/ч НОМЕР_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 у ЗСУ з 03.2023 року, встановлено діагноз та прийнято постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва). Наслідки вибухової травми (13.08.2023): вогнепального осколкового поєднаного поранення лівої верхньої та нижньої кінцівки з наскрізним пораненням м`яких тканин середньої третини лівого плеча, сліпого поранення м`яких тканин верхньої третини лівого стегна у вигляді зміцнілих рубців та посттравматичним артрозом лівого плечового суглоба ІІІ ст. та артрозу лівого суглоба II ст. з помірним порушенням функції, лівосторонньої посттравматичної невропатії пахового та стегнового нерву лівої нижньої кінцівки з незначним порушенням функції. Довідка про обставини травми №1785 від 07.12.2023 року, видана командиром військової частини НОМЕР_1 . Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як легка. Поранення (травма), ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Хронічна вертеброгенна люмбалгія ліворуч. Короткозорість 2,0Д правого ока 1,5Д лівого ока при гостроті зору з корекцією 1,0/1,0. Викривлення носової перегородки без порушення носового дихання. Вазомоторний риніт. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі ст. 61-б графи Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби. Не придатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатний до служби у частинах (підрозділах), забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах.
У грудні 2023 року позивач звертався з рапортами до відповідача та до Міністерства оборони України, в яких порушувались питання, в тому числі й щодо отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі до 100000,00 грн. за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з 23.09.2023р. по 22.10.2023р.
Крім того, як встановлено судом та підтверджується випискою з банківської картки позивача від 13.03.2024 року ОСОБА_1 також було нараховано грошову винагороду внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди перебування на лікуванні після отриманого поранення за періоди з 06.11.2023р. по 22.11.2023р. та з 28.11.2023р. по 30.11.2023р., а також за період з 01.12.2023р. по 18.12.2023р.
Однак, грошова винагорода, передбачена Постановою №168, у розмірі до 100000,00 грн. за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з 23.09.2023р. по 22.10.2023р. позивачеві нарахована та виплачена не була, з огляду на те, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 року №140, яка видана з урахуванням довідки Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 від 07.12.2023 року №1785, отримана позивачем травма кваліфікується як легка.
Водночас, в ході розгляду справи було встановлено, що за заявою позивача військово-лікарська комісія Військової частини НОМЕР_3 внесла зміни до довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, зазначивши в ній, що отримана позивачем травма кваліфікується як тяжка, копія відповідної оновленої довідки долучена до матеріалів справи.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача-1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000,00грн. за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з 23.09.2023р. по 22.10.2023р., позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другої статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин першої-другої статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
Указом Президента України від 24.02.2022р №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України, зокрема, від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, №734/2023 від 06.11.2023, затвердженими відповідними законами України, продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який триває і станом на час розгляду справи.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
При цьому абзацами 3-4 пункту 1-2 Постанови №168 передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з абз.1, 2 п.2-1 Постанови №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови.
При цьому Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. (далі - Порядок №260).
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Згідно з п.9, п.10 розділу XXXIV Положення №260 (тут і далі - в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Абзацом 4 пункту 11 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно з п.13 розділу XXXIV Положення №260 військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Підставою ж для виплати вказаної додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, військовослужбовцям, які перебувають у відпустці для лікування після отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва), за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем, а також висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, згідно з яким отримане військовослужбовцем поранення кваліфікується як тяжке. Вказані документи, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.
Таким чином, нормами Постанови №168 та Порядку №260 встановлено три умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме:
1) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;
2) ступінь важкості такого поранення має бути визначений як «тяжке поранення»;
3) факт перебування у відпустці для лікування у звязку із отриманням такого поранення (контузії, травми або каліцтва).
При цьому ані Постанова №168, ані Порядок №260 не містять жодних обмежень щодо періоду та/або кількості днів перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Так, згідно з пунктами 21.1, 21.2 глави 21 розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Відповідно до п.п. «а», п.п. «б» п.21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України. Постанова ВЛК у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби". Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Постанова ВЛК у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» не приймається, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Пунктом 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення №402 визначено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва). Оригінали або копії Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі. На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця. Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).
Також п.6.34 глави 6 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що в особливий період лікування військовослужбовців має бути закінчене у закладі охорони здоров`я (установі) (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою. Якщо після продовження відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
У справі, що розглядається, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.08.2023р. військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримано травмування/поранення під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, про що безпосередньо вказано у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 07.12.2023 року №1785, виданій Військовою частиною НОМЕР_1 підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2023р. №1013.
При цьому, як відповідно до довідки військово-лікарської комісії КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» від 13.09.2023р. №1790/4-1, складеній за наслідками проведеного 13.09.2023р. медичного огляду ВЛК солдата Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і відповідно до наданої в ході розгляду справи оновленої довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, виданої за заявою позивача, згідно з наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007р. отримана позивачем травма відноситься до тяжких.
Також судом встановлено та відповідачами не заперечується, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2023р. №219 та згідно з відпускним квитком Військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2023р. №183 солдат ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я терміном на 30 (тридцять) днів з 23 вересня 2023 року по 22 жовтня 2023 року, при цьому підставою видачі означеного наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.09.2023р. №219, зокрема, слугувала довідка військово-лікарської комісії КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» №1790/4-1 від 13.09.2023р., про що безпосередньо вказано у цьому наказі, згідно з якою, як зазначалося вище, отримана позивачем травма кваліфікована як тяжка, а також зазначено, що на підставі ст.81, 24 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
Відтак, наданими доказами підтверджено пов`язаність отриманого позивачем 13.08.2023р. поранення/травми із захистом Батьківщини, під час воєнного стану, а також те, що це поранення є тяжким, та доведено факт перебування позивача у відпустці для лікування у зв`язку із отриманням такого поранення/травми, що у сукупності у розумінні приписів Постанови №168 та Порядку №260 є підставою для нарахування та виплати позивачеві додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, за весь час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, тобто за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р., у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у такій відпустці, а тому відповідачі, не здійснивши нарахування і виплату позивачеві такої додаткової винагороди за спірний період, припустилися протиправної бездіяльності.
Щодо посилання відповідачів на відсутність підстав для нарахування і виплати позивачеві додаткової винагороди за весь час перебування у відпустці для лікування після отримання поранення/травми, тобто за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р., через те, що довідка військово-лікарської комісії №1790/4-1 від 13.09.2023р., згідно з якою отримана позивачем травма була визнана пов`язаною з проходженням військової служби та віднесена до тяжких, не містила відомостей про довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), в якій було б вказано про отримання позивачем поранення під час захисту Батьківщини, а довідка військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, яка вже була складена на підставі довідки про обставини травми №1785 від 07.12.2023, визначала ступінь тяжкості отриманої позивачем травми як легка, при цьому позивачем не було надано доказів щодо скасування чи оскарження висновків довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140 в частині визначення ступеня тяжкості отриманої ним травми, суд зазначає, що, по-перше, довідка військово-лікарської комісії №1790/4-1 від 13.09.2023р. в частині визначення пов`язаності отриманого позивачем 13.08.2023р. поранення/травми із захистом Батьківщини фактично не суперечить довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 від 07.12.2023 року №1785, виданій Військовою частиною НОМЕР_1 , в якій підтверджено наявність такої пов`язаності, водночас, відповідачами жодним чином не спростовано висновок ВЛК, викладений у довідці №1790/4-1 від 13.09.2023р. щодо того, що отримана позивачем 13.08.2023р. травма/поранення дійсно є тяжкою, натомість, відповідно до наданої в ході розгляду справи оновленої довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, виданої за заявою позивача, отримана ним травма також визнана такою, що відноситься до тяжких, чим усунуто суперечність між наявними довідками ВЛК в частині ступеня тяжкості отриманого поранення/травми; по-друге, відповідачами, не зважаючи на їх попередні зауваження про відсутність доказів скасування чи оскарження позивачем висновків довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140 в частині визначення ступеня тяжкості отриманої ним травми, як легкої, після надання позивачем в ході розгляду справи оновленої довідки військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_3 від 06.01.2024 №140, виданої за заявою позивача, згідно з якою отримана ним травма визнана тяжкою, не наведено жодних доказів щодо неможливості врахування цієї оновленої довідки для вирішення питання щодо нарахування і виплати позивачеві спірної додаткової винагороди та, відповідно, припинення з їх боку триваючої бездіяльності з цього приводу, а також не спростовано достовірність вказаної оновленої довідки, відтак, вищевказані доводи відповідачів суд визнає безпідставними та необґрунтованими.
З огляду на наведене, а також враховуючи те, що позивач проходив на час виникнення спірних правовідносин військову службу саме у Військовій частині НОМЕР_1 , при цьому Військова частина НОМЕР_1 не має бюджетних асигнувань та розрахункового рахунку і знаходиться на фінансовому забезпеченні у Військової частини НОМЕР_2 , яка і є розпорядником коштів, суд, з метою поновлення порушеного вищевказаними протиправними діями відповідачів права позивача, доходить висновку про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування ОСОБА_1 додаткової, передбаченої Постановою №168, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, за весь час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, тобто за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р., у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у такій відпустці, а також про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити виплату ОСОБА_1 вказаної додаткової винагороди за спірний період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р. у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у такій відпустці.
Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачами не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 та п.12 ст.5 Закону України "Про судовий збір", відтак, сплата судового збору ним не здійснювалася, отже судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, не стягуються.
Керуючись ст. ст. 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , адреса для листування: АДРЕСА_4 ), Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, за весь час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, тобто за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р. у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у такій відпустці.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , адреса для листування: АДРЕСА_4 ) здійснити нарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, за весь час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, тобто за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р., у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у такій відпустці.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, за весь час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, тобто за період з 23.09.2023р. по 22.10.2023р. у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у такій відпустці.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Турова