Справа № 169/1069/24
Суддя: Ковальчук О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/1069/24
Провадження № 2-а/169/11/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковальчук О. В.,

з участю:

секретаря судового засідання Гаврилюк Н. В.,

справа № 169/1069/24

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Турійськ Волинської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28 жовтня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 винесено постанову № 1958-24, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Як зазначає позивач, вказану постанову він отримав поштовим відправленням 26 жовтня 2024 року. Постанова мотивована тим, що 14 жовтня 2024 року, під час дії особливого періоду, через єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, встановлено несвоєчасне уточнення ОСОБА_1 , як військовозобов`язаної особи, своїх облікових даних, що передбачено статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до вимог якого протягом 60 днів, з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, інші військовослужбовці зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Із вказаною постановою позивач не згоден, провину свою у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки відсутні належні та допустимі докази. Крім того вказує, що перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2015 року по даний час, жодних персональних даних не змінював. 01 вересня 2024 року вступив на навчання до Луцького кооперативного фахового коледжу Львівського торговельно-економічного університету. Після цього подав до ТЦК документи на відстрочку від призову, де йому повідомили про обов`язок з`явитися для уточнення облікових даних, що позивач і зробив. 14 жовтня 2024 року на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справи призначено на 28 жовтня 2024 року. Як стверджує позивач, за кілька днів до призначеної дати розгляду справи, на його поштову адресу надійшла постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. Однак ОСОБА_1 прибув на зазначену дату розгляду справи, де йому було видано постанову про притягнення до відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу. Зазначив, що оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 не є юридичною особою, позов пред`явлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як це визначено згідно пункту сьомого «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154. На підставі наведеного, не погоджуючись із викладеними у постанові обставинами, позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , а справу направити на новий розгляд уповноваженому органу.

Ухвалою судді від 06 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

29 листопада 2024 року позивачем усунено, зазначені в ухвалі, недоліки.

Ухвалою судді від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Будь-яких інших процесуальних дій у справі не вчинялося.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що хоча й із запізненням, але дані оновив на один місяць пізніше встановленого строку, хоча вважав, що оскільки вже перебуває на обліку, дані не змінював, а тому оновлювати їх не потрібно. Подав до територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяву на відстрочку. Прийшовши по документи, отримав відмову у наданні такої через не оновлення даних. Відносно нього склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення. З протоколом він ознайомився, йому повідомили, що розгляд зазначеного протоколу буде відбуватись 28.10.2024 року о 14 - 00 годині. А 26.10.2024 поштою отримав постанову про притягнення його до відповідальності, датовану 28.10.2024. 28.10.2024 року прибув до ТЦК для прийняття участі при розгляді протоколу, бажав надати пояснення та просити розстрочити виплату штрафу, однак його ніхто не слухав, повідомили, що справа вже розглянута. На підставі вказаного просив оскаржувану постанову скасувати.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковником ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , було складено протокол № 1958/24 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу встановлено, що під час дії особливого періоду, через єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, 14 жовтня 2024 року виявлено, що ОСОБА_1 , як військовозобов`язана особа, несвоєчасно уточнив свої облікові дані, що передбачено абзацом 6 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно вимог зазначеної статті Закону протягом 60 днів, з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, інші військовослужбовці зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Крім того, ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтвердивши зазначене власноручним підписом у протоколі (а. с. 6).

28 жовтня 2024 року, на підставі вказаного протоколу, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 складено щодо ОСОБА_1 постанову № 1958-24 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Зазначену постанову разом з реквізитами для сплати штрафу на адресу ОСОБА_1 надіслано поштовим відправленням за вихідним № 16123. Однак, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено 28 жовтня 2024 року, тоді як супровідний лист до зазначеної постанови із реквізитами для сплати штрафу датований раніше 20 жовтня 2024 року, що свідчить про недотримання уповноважною особою процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та направлено її йому поштою 22.10.2024 року, про що свідчить штемпель на поштовому конверті (а. с. 7, 8, 9, 10).

Згідно з частинами першою-другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до частини першої статті 210-1 цього ж Кодексу встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма Кодексу є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацами 5, 6 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18 травня 2024 року, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом (тобто у період з 18 травня до 16 липня 2024 року включно) уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності такої) та інші персональні дані.

У разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Положенням частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Такий обов`язок передбачено також пунктом 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Останнім днем, зазначеного шістдесятиденного строку для уточнення облікових даних, була дата 16 липня 2024 року.

Із оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за не уточнення своїх військово-облікових даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року.

Разом з тим, позивач не оспорює той факт, що він, впродовж визначеного законодавством строк, не оновив свої облікові дані, однак звертає увагу суду на порушення зі сторони відповідача його процесуальних прав, як особи, яка була позбавлена можливості подати докази, надати пояснення, скористатися юридичною допомогою адвоката тощо при розгляді адміністративного матеріалу, оскільки відповідач здійснив розгляд справи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення раніше встановленої в протоколі про адміністративне правопорушення дати.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду жодних доказів на підтвердження законності вчинення своїх дій щодо винесення постанови стосовно ОСОБА_1 . Крім того, не доведено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений в присутності особи, яка притягається до відповідальності, в зв`язку з чим порушено право такої особи на захист своїх прав.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не дотримано вищезазначених норм, вона підлягає скасуванню.

Поряд з цим, відповідно до частин першої, сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

З огляду на вказане слід зазначити, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17.

Хоча адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не носить характеру триваючого, однак передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Поряд з цим, пунктом 7 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи, що правопорушення вчинене позивачем, не є триваючим, а на даний час закінчились строки накладення адміністративного стягнення, визначені частиною сьомою статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому вказана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 77, 79, 139, 241-246, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову № 1958-24 від 28 жовтня 2024 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя О. В. Ковальчук