Справа № 340/9097/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 340/9097/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

секретар Корсун Ю.В.

за участі представника позивача Надєєвої О.О. (в режимі відеоконференцзв`язку)

представника відповідача Данілова С.О. (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року (суддя Брегей Р.І.) в справі № 340/9097/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі - ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10 травня 2023 року №-1128 про визначення суми грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік у розмірі 440 284,41 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно враховано при вирішенні справи висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18 квітня 2023 року у справі №357/8277/19, який полягає в тому, що у разі поділу орендованої земельної ділянки, договір оренди землі не припиняє своєї дії.

Проте позивач не обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що договір оренди землі припинив свою дію після поділу земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податкове повідомлення-рішення прийняте внаслідок порушення норм Податкового кодексу України щодо визначення об`єкта та бази оподаткування орендною платою за землю.

Судом першої інстанції помилково взято за основу розрахунку суми грошового зобов`язання нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 78 418 880,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати на 2023 рік за земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:8052 площею 25,98 га, виходячи із нормативної грошової оцінки 99 199 883,20 грн за 1 місяць оподаткування за ставкою 3% на рік на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 286.5 ст. 286 розділу ХІІ Податкового кодексу України.

Проте земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:8052 площею 25,98 га як об`єкт цивільних прав припинила своє існування внаслідок поділу 29 вересня 2022 року - з дати державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельних ділянок із кадастровим номером :02:000:8055 площею 6,8747 га та із кадастровим номером :02:000:8056 площею 19,1073 га, що були сформовані внаслідок поділу.

Технічна документація по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:8052 площею 25,98 га затверджена рішенням Первозванівської сільської ради від 30 листопада 2021 року №1454, не почала діяти з 01 січня 2023 року, оскільки на цей момент цієї земельної ділянки не існувало.

Крім того, станом на 01 січня 2023 року вже діяла нормативна грошова оцінка земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:8056 площею 19,1073 га, яка утворена шляхом поділу, що підтверджується витягом №НВ-022 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 29 грудня 2022 року.

Тому вважає, що у 2023 році такого об`єкта оподаткування як земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:8052 площею 25,98 га та бази оподаткування - нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки для визначення суми податкового зобов`язання позивачу спірним податковим повідомленням - рішенням не існувало.

Хоча внаслідок поділу земельної ділянки не припинилася дія договору оренди землі від 17 грудня 2021 року, але змінилися об`єкт оренди (оподаткування) та його нормативна грошова оцінка.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про правомірність податкового повідомлення - рішення не ґрунтується на фактичних обставинах справи та нормах податкового законодавства України, а податкове зобов`язання визначене відповідачем позивачу безпідставно, спірне податкове повідомлення - рішення прийняте внаслідок порушення зазначених норм ст. ст. 270, 271, 288 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню судом.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2021 року Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області як орендодавець і ОСОБА_1 як орендар уклали договір оренди земельної ділянки №:02:000:8052 площею 25,98 га.

Цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Строк дії правочину 10 років.

Приписами пункту 9 договору встановлено, що з 01 січня 2023 року річна орендна плата становить 2352566,40 грн (3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки).

Приписами пункту 5 правочину передбачено, що нормативна грошова оцінка обчислена станом на 01 січня 2021 року і становить 78418880 грн.

13 липня 2022 року рада прийняла рішення №1711 про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки на дві земельні ділянки площею 6,8747 га і 19,1073 га.

29 вересня 2022 року зареєстровано дві земельні ділянки: №:02:000:8055 площею 6,8747 га і №:02:000:8056 площею 19,1073 га.

22 листопада 2022 року рада прийняла рішення №1765 про затвердження технічної документації зі землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Приписами пункту 2 рішення ОСОБА_1 зобов`язано укласти додаткову угоду до договору оренди землі (до розділу Об`єкт оренди).

22 грудня 2022 року рада прийняла рішення №1861 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки №:02:000:8056 площею 19,1073 га.

Нове цільове призначення землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби.

22 листопада 2022 року рада прийняла рішення №1766 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки №:02:000:8055 площею 6,8747 га.

Нове цільове призначення землі житлової і громадської забудови.

10 лютого 2023 року рада прийняла рішення №1899 і №1900, якими затверджено проекти землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок.

20 січня 2023 року рада і позивач уклали додаткову угоду до договору оренди землі, зазначивши два нові об`єкти оренди.

23 лютого 2023 року сторони уклали угоду про дострокове розірвання договору оренди землі.

28 лютого 2023 року складено акт приймання-передачі об`єкту оренди.

28 лютого 2023 року провели державну реєстрацію додаткової угоди про розірвання правочину.

10 травня 2023 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 440284,41 грн.

Податкове повідомлення-рішення стосується оренди земельної ділянки №:02:000:8052 площею 25,98 га.

Обчислюючи грошове зобов`язання, ГУ ДПС врахувало нормативну грошову оцінку, індекси споживчих цін за 2021 і 2022 роки, фактичну кількість днів користування землею у 2023 році (з 01 січня по 23 лютого).

Врахувавши, що після поділу земельної ділянки у користуванні ОСОБА_1 залишилась та ж площа землі, суд першої інстанції вважав, що договір оренди не припинив своєї дії, а внісши 20 січня 2023 року зміни до договору оренди землі в частині об`єкту оренди (дві земельні ділянки), сторони не змінили розміру орендної плати, як й не змінили розміру орендної плати і після прийняття рішень про затвердження проектів землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок від 10 лютого 2023 року.

Оскільки договір оренди землі достроково розірвано 23 лютого 2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача існує обов`язок сплатити орендну плату за користування земельною ділянкою у 2023 році за період з 01 січня по 23 лютого 2023 року.

При цьому суд першої інстанції вказав про не виявлення арифметичної помилки в обчисленні грошового зобов`язання, тому дійшов висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення та про відмову у задоволені позову.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 як орендарем та Первозванівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області як орендодавцем 17 грудня 2021 року укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:8052, площею 25,98 га, із цільовим призначенням земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, строком на 10 років.

Відповідно до пункту 9 договору оренди з 01 січня 2023 року річна орендна плата становить 2 352 566,40 грн (3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки).

Згідно з пунктом 5 договору нормативна грошова оцінка обчислена станом на 01 січня 2021 року і становить 78 418 880 грн.

На реалізацію рішення сільської ради від 13 липня 2022 року № 1711 про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки на дві земельні ділянки площею 6,8747 га і 19,1073 га 29 вересня 2022 року зареєстровано дві земельні ділянки із кадастровими номерами :02:000:8055, площею 6,8747 га, і :02:000:8056, площею 19,1073 га, а рішенням від 22 листопада 2022 року №1765 затверджено технічну документації зі землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Рішенням сільської ради від 10 лютого 2023 року №1899 та №1900 затверджено проекти землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок (земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:8056, площею 19,1073 га, - землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби; земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:8055, площею 6,8747 га, землі житлової і громадської забудови).

Між ОСОБА_1 та Первозванівською сільською радою 20 січня 2023 року укладено додаткову угоду до договору оренди землі, в якій вказано, що об`єктом оренди є два нові об`єкти оренди.

23 лютого 2023 року укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди землі, 28 лютого 2023 року складено акт приймання-передачі об`єкту оренди.

28 лютого 2023 року проведено державну реєстрацію додаткової угоди про розірвання правочину.

ГУ ДПС 10 травня 2023 року прийнято податкове повідомлення-рішення №-1128, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік у розмірі 440 284,41 грн за земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:8052, площею 25,98 га.

Виходячи з розрахунку податкового зобов`язання, ГУ ДПС враховано нормативну грошову оцінку земельної ділянки, індекси споживчих цін за 2021 і 2022 роки, фактичну кількість днів користування землею у 2023 році (з 01 січня по 23 лютого).

Спірним під час апеляційного перегляду справи є правомірність визначення позивачу податкового зобов`язання з орендної плати.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У розумінні підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з підпунктом 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктом оподаткування орендною платою є земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 288.4 статті 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За приписами пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

За змістом підпункту 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів визначені статтями 285-287 Податкового кодексу України.

Абзацом першим пункту 286.5 статті 286 ПК України визначено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Згідно з підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Статтею 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» №161-XIV від 06 жовтня 1998 року (далі - Закон №161-XIV).

Статтею 14 Закону №161-XIV встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №161-XIV строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

За положеннями статті 31 Закону №161-XIV договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Як вказано вище, в спірному в цій справі випадку договір оренди землі припинено у зв`язку з поділом земельної ділянки, яка перебувала в оренді у позивача, на декілька земельних ділянок.

Верховним Судом в постанові від 18 квітня 2023 року у справі №357/8277/19 викладено правовий висновок, який обґрунтовано враховано судом першої інстанції на виконання приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та який полягає у наступному:

«Відповідно до статті 110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження.

Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб.

Перехід права власності на земельну ділянку, зміна її цільового призначення не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.

Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

Передача земельної ділянки в оренду і є таким обтяженням права власника земельної ділянки.

За обставинами справи ОСОБА_1 передала в оренду ТОВ «Олійникова Слобода» всю земельну ділянку, яку в подальшому поділила на дві земельні ділянки.

Такий поділ земельної ділянки не припиняє права оренди на неї орендаря, оскільки уся передана в оренду земельна ділянка була поділена і увійшла у дві сформовані земельні ділянки.

Тому договір оренди земельної ділянки не припинив своєї дії.».

Судом встановлено, що після поділу земельної ділянки, яка була у користуванні ОСОБА_1 , остання продовжила користуватися на підставі договору оренди та додаткової угоди від 20 січня 2023 року тією самою площею землі.

Крім того, сам факт укладання додаткової угоди до чинного договору оренди земельної ділянки вказує на те, що договір оренди не припинив своєї дії.

Також судом першої інстанції доречно зауважено, що внісши 20 січня 2023 року зміни до договору оренди землі в частині об`єкту оренди (дві земельні ділянки), сторони договору не змінили розміру орендної плати, як й не змінили розміру орендної плати й після прийняття рішень про затвердження проектів землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок від 10 лютого 2023 року.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що оскільки договір оренди землі достроково розірвано 23 лютого 2023 року, то у позивача існує обов`язок сплатити орендну плату за користування земельною ділянкою у 2023 році за період з 01 січня по 23 лютого.

Апелянт вважає безпідставним застосування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, викладених у справі №357/8277/19, через те, що наведена справа розглядалася в порядку цивільного судочинства, предметом позову було визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння та користування і внесення змін до договору оренди землі, а ця справа розглядається в порядку адміністративного судочинства, предметом позову є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення внаслідок порушення норм ПК України щодо визначення об`єкта та бази оподаткування орендною платою за землю.

Також апелянт вказує про помилковість врахування при визначенні розміру податкового зобов`язання нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 78 418 880,00 грн, оскільки земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:8052 площею 25,98 га як об`єкт цивільних прав припинила своє існування внаслідок поділу 29 вересня 2022 року - з дати державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельних ділянок із кадастровим номером :02:000:8055 площею 6,8747 га та із кадастровим номером :02:000:8056 площею 19,1073 га, що були сформовані внаслідок поділу, а станом на 01 січня 2023 року вже діяла нормативна грошова оцінка земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:8056 площею 19,1073 га, яка утворена шляхом поділу, що підтверджується витягом №НВ-022 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 29 грудня 2022 року, тобто у 2023 році такого об`єкта оподаткування, як земельна ділянка із кадастровим номером :02:000:8052 площею 25,98 га, та бази оподаткування - нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки для визначення суми податкового зобов`язання позивачу спірним податковим повідомленням-рішенням не існувало, тобто змінилися об`єкт оренди (оподаткування) та його нормативна грошова оцінка.

Суд відхиляє такі аргументи позивача з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 березня 2023 року ОСОБА_1 укладено з Первозванівською сільською радою два договори оренди землі: земельної ділянки площею 19,1073 га з кадастровим номером :02:000:8056 та земельної ділянки площею 6,8747 га з кадастровим номером :02:000:8055.

Отже, саме з дати державної реєстрації цих договорів оренди землі у позивача як орендаря виник обов`язок із внесення орендної плати саме за новосформовані земельні ділянки, виходячи з бази оподаткування - нормативної грошової оцінки таких новосформованих земельних ділянок.

До 23 лютого 2023 року - дати укладання угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 17 грудня 2021 року - об`єктом оподаткування була земельна ділянка саме з кадастровим номером :02:000:8052, площею 25,9820 га, а базою оподаткування - нормативна грошова оцінка саме цієї земельної ділянки, площею 25,9820 га.

Відтак, враховуючи, що спірним в цій справі є питання визначення об`єкта та бази оподаткування орендною платою внаслідок поділу земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, судом першої інстанції цілком правомірно застосовано до спірних правовідносин приведений вище висновок Верховного Суду, а оскільки договір оренди внаслідок поділу земельної ділянки не припинився до 23 лютого 2023 року (дати розірвання договору оренди), то відповідачем правильно визначено об`єкт та базу оподаткування орендної платою з фізичних осіб при визначенні позивачу суми податкового зобов`язання податковим повідомленням-рішенням від 10 травня 2023 року №-1128 за 54 дні 2023 року у розмірі 440 284,41 грн.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року в справі № 340/9097/23 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року в справі № 340/9097/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 12 лютого 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов