Справа № 346/4915/24
Суддя: Калинюк О. П.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/4915/24
Провадження № 2-а/346/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Насадик В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано в його інтересах адвокатом Павлюк Аллою Анатоліївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 19.08.2024 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову № 846/24 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн.

Так, 24.06.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано розпорядження № 159 органу правління АТ «Укрпошта» здійснити оповіщення позивача, який є військовозобов`язаним і працює на посаді листоноші відділення поштового зв`язку № 3 в м. Коломия Івано-Франківської області АТ «Укрпошта», а саме позивача про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також забезпечити його прибуття 08.07.2024 року о 09 год. 00 хв до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії з метою визначення призначення на особливий період та призову під час мобілізації. Про результати виконання даного розпорядження проінформувати ІНФОРМАЦІЯ_2 до 10.07.2024 року.

На виконання даного розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноваженою особою АТ «Укрпошта» було видано наказ про проведення оповіщення працівника № 5353, датований 08.07.2024 року.

Пунктом 2 даного наказу вирішено забезпечити прибуття позивача 08.07.2024 року о 09 год 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом звільнення його від виконання обов?язків з урахуванням часу, необхідного для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та у разі потреби часу на зворотній шлях.

Як вбачається з акту про відмову від отримання повістки, складеного працівниками відділення поштового зв`язку № 3 в м. Коломия Івано-Франківської області АТ «Укрпошта» від 09.07.2024 року, позивачу лише 09.07.2024 року о 10 год. 20 хв. у приміщенні відділення поштового зв?язку № 3 (м.Коломия) АТ «Укрпошта» в усному порядку доведено зміст розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.06.2024 року № 159 та зміст наказу АТ «Укрпошта» від 08.07.2024 року № 5353 «Про проведення оповіщення працівників». Позивач засвідчив особистим підписом факт ознайомлення з наказом від 08.07.2024 № 5353, проте, відмовився від отримання повістки №265 про явку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відтак, позивач ознайомився із вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для уточнення облікових даних, проходження ВЛК, визначення призначення на особливий період та призову по мобілізації лише 09.07.2024 року, тобто вже після спливу строку, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 у повістці про виклик, що і стало підставою відмови від отримання повістки.

Представник позивача також зазначає, що позивач не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення, наданих ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідь на адвокатський запит представника позивача, відсутні докази повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Тому посадовою особою відповідача не було дотримано встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки особа, яка притягається до відповідальності не була проінформована про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Разом з цим, у порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідачем не забезпечено можливість позивачу скористатися фундаментальними правами: дати пояснення у справі, подати докази, заявити клопотання, а отже порушено його право на захист. Також позивач був позбавлений права під час розгляду справи оспорити звинувачення у порушенні, що б зобов?язувало Відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП. Вказане свідчить про порушення вимог ст.268 та ст.278 КУпАП.

Відтак, оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, що є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, то представник позивача вказує, що оскаржувану постанову позивач отримав 31.08.2024 року засобами поштового зв`язку.

Тому представник позивача просить поновити пропущений процесуальний строк на подання даної позовної заяви, визнати оскаржувану постанову незаконною, скасувати її, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та стягнути на користь позивача понесені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник 03.02.2025 року подала до суду клопотання, в якому просила провести судове засідання без їх участі, вказавши, що вони підтримують позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 09.10.2024 року подав відзив на позовну заяву, який складеного 04.10.2024 року (№8737), в якому просить провести розгляд справи без його участі та відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву представник вказав, що позивач відмовився від отримання повістки № 265 від 24.06.2024 року, відмову від повістки оформлено актом відмови від отримання повістки від 09.07.2024 року, де вказано, що позивач засвідчив особистим підписом факт ознайомлення з розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.06.2024 року № 159 та наказом уповноваженої особи АТ «Укрпошта» від 08.07.2024 року № 5353, проте, відмовився від отримання повістки № 265 про явку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , поважних причин не прибуття не повідомив, чим порушив вимоги абзацу першого ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пункт 2 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022року.

Представник відповідача вказав, що безпідставними є посилання представника позивача на неправомірність не складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо позивача, оскільки він не з?явився без поважних причин на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, був належним чином повідомленим про дату, час і місце виклику, а відтак розгляд справи без складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснено відповідно до вимог закону. Позивач повинен був прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття - повідомити ІНФОРМАЦІЯ_2 про поважність причин неприбуття за повісткою навіть після спливу часу вказаного в повістці № 265.

Представник відповідача вказує, що згідно з рапортом від 20.08.2024 року тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу майора ОСОБА_3 , 08.07.2024 року позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановлений термін 08.07.2024 року, в зв?язку із чим направлено матеріали до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі Коломийський РВП ГУ НП в Івано-Франківській області) для подання позивача в розшук. 20.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено до начальника Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області щодо доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача, який порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію встановлені правила військового обліку. Заяв, звернень, скарг, клопотань від позивача не надходило, про поважні причини неприбуття позивач ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомляв.

Представник відповідача вважає доводи позивача, щодо того, що у зв?язку з неповідомлення його про дату та час розгляду справи він був позбавлений можливості надати докази поважності неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 08.07.2024 року, оскільки з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 19.08.2024 року, тобто через 42 дні після вчинення правопорушення, а відтак у позивача, було достатньо часу та у нього була об`єктивна можливість надати докази поважності неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 08.07.2024 року, однак він цим правом не скористався з невідомих причин.

Представник відповідача також зазначає, що нe звільняє від відповідальності позивача оновлення ним військово-облікових даних у ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин. При розгляді справи були з?ясовані і доведені обставини, які 6 свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою у справі про адміністративне правопорушення № 846/24 від 19.08.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. В зазначеній постанові вказано, що 08.07.2024 року о 09 год. 00 хв. позивач відмовився від отримання повістки № 265 від 24.06.2024 року. Відмову від повістки оформлено актом відмови від отримання повістки від 09.07.2024 року, чим порушив абз. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. На розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач не прибув (а. с.19).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлене специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що копію оскаржуваної постанови скеровано відповідачем 19.18.2024 року та отримано позивачем 31.08.2024 року, а 10.09.2024 року його представник звернулася до суду з даним позовом (а. с. 1, 10, 11).

Враховуючи наведене, представником позивача підтверджено поважність причин пропуску строку позивачем на оскарження даної постанови. Таким чином, суд вважає за необхідне поновити останньому строк звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно зі ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно зі ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Нормами п.п. 12-13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022, передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини 1 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п?ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту частини 3 статті 210 КУпАП вбачається, що для кваліфікації дій за цією частиною необхідною є наявність такої кваліфікуючої ознаки як вчинення такого порушення в особливий період.

Так, згідно Указу Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан.

Тобто з 24.02.2022 року по теперішній час в Україні діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності саме за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов?язані: прибувати за викликом районного (об?єднаного районного), міського (районного у місті, об?єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов?язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов?язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров?я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов?язок e запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 22 Законe України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни, військовозобов?язані, резервісти Служби безпеки України зобов?язані з?явитися за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов?язані з?являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов?язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов?язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов?язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов?язані з?явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов?язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов?язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов?язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

3 аналізу вищезазначених норм вбачається обов?язок громадян з?явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов?язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, проходження медичного огляду.

За частиною 3 статті 22 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка) У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Аналогічні норми містяться в п. п. 23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560.

Судом встановлено, що розпорядженням № 159 від 24.06.2024 року, виданий тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , начальника акціонерного товариства «Укрпошта» зобов`язано здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які працюють в АТ «Укрпошта» в Івано-Франківській області, про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також забезпечити їх прибуття 08.07.2024 року о 09 год. 00 хв. до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних, проходження ВЛК, визначення призначення на особливий період та призову по мобілізації; надати копію наказу про оповіщення даних позивачу (а. с. 13).

Відповідно до наказу № 5353, виданим начальником відділу сервісного обслуговування персоналу Івано-Франківського регіону АТ «Укрпошта» ОСОБА_5 08.07.2024 року, наказано відповідальній особі за ведення військового обліку, провідному фахівцю відділу сервісного обслуговування персоналу Івано-Франківського регіону ОСОБА_6 довести до відома цей наказ та вищевказане розпорядження під особистий підпис позивачу та забезпечити його явку в зазначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 14).

Згідно з листом АТ «Укрпошта» від 19.07.2024 року та актом про відмову від дотримання повістки від 09.07.2024 року, вказаний наказ доведений до відома позивачу, однак він відмовився від отримання зазначеної повістки (а. с. 16, 17)

З листа № 7669 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.08.2024 року, вбачається, що начальник зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 того дня звернувся до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та просив доставити позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку (не прибув у визначені терміни по повістці) та для складання протоколу про адміністративне правопорушення (а. с. 18).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач не заперечує факт працевлаштування в АТ «Укрпошта» та відмови від отримання повістки № 265 від 24.06.2024 року, однак посилається на те, що вказану повістку йому запропоновано до ознайомлення лише 09.07.2024 року, тоді як у повістці вказано про необхідність прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 08.07.2024 року о 09 год. 00 хв.

Поряд з тим, з огляду на ці обставини та в силу вищезазначених норм, у позивача був обов`язок у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів починаючи з 08.07.2024 року 09 год. 00 хв. та повідомити по причини неявки на вказаний час за повісткою № 265 від 24.06.2024 року.

Однак позивач вказаних вимог не дотримався, внаслідок чого порушив порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 та абз. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Слушними є доводи представника відповідача про те, що оскаржувана постанова винесена 19.08.2024 року, тоді як факт відмови позивача від отримання вказаної повістки встановлено 09.07.2024 року. Вказане свідчить про те, що позивач протягом тривалого часу не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини своєї неявки по зазначеній повістці та не надав доказів поважності причин неявки по ній.

Інша частина мотивування позовної заяви не спростовує викладені в постанові про адміністративне правопорушення обставини та не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд вважає, що докази на підтвердження винуватості позивача є належними, допустимими, достатніми та достовірними, постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням ст. ст. 251, 258, 268, 283 КУпАП, а викладені обставини позивачем в позовній заяві не спростовують факту вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на відсутність підстав для скасування постанови, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 210, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77, 90, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на подання даної позовної заяви.

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , який подано в його інтересах адвокатом Павлюк Аллою Анатоліївною, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови № 846/24 від 19.08.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2025 року.

Суддя: Калинюк О. П.