Справа № 300/9187/24
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" лютого 2025 р. справа № 300/9187/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, про визнання протиправними дій, скасування наказів, а також зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (надалі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач 2), третя особа Міністерство оборони України, в якому просить:
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинені при здійснені призову позивача на військову службу по мобілізації;
визнати протиправним та скасувати наказ про призов ОСОБА_1 по мобілізації, виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до особового складу частини;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 оформити припинення позивачем військової служби та направити до місця постійного проживання.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.10.2024 позивач був затриманий на вулиці невідомими особами та доставлений до Івано-Франківської обласної клінічної лікарні, де діє військово-лікарська комісія, після проходження якої був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де проти своєї волі утримувався більше двох діб, після чого був направлений до військової частини НОМЕР_1 . Також позивач відмітив, що неодноразово проходив лікування у різних лікувальних закладах, зокрема в обласній лікарні в зв`язку з гастритом і стосовно травми шиї, а також в Тисменицькій міській лікарні в зв`язку з серцевим захворюванням. Але під час проходження військово-лікарської комісії йому не надали жодної можливості представити на розгляд лікарів медичні документи, що, на думку позивача, призвело до викривленого висновку про стан його здоров`я та ступеня придатності до військової служби. Позивач зауважив, що довідку про висновки ВЛК йому не видали і її зміг отримати тільки адвокат після свого запиту після 11.11.2024. ОСОБА_1 вважає, що прийнятий внаслідок неправомірних дій ІНФОРМАЦІЯ_3 акт індивідуальної дії (наказ про мобілізацію) відносно нього може бути визнаний судом неправомірним та скасований. Як наслідок, на думку позивача, наказ про зарахування його до числа особового складу ВЧ НОМЕР_1 також має бути визнаний судом неправомірним та скасований.
Водночас, разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 направляти позивача в іншу військову частину, в іншу місцевість до прийняття остаточного рішення по справі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовлено.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
16.12.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладеними запереченнями проти позову. У відзиві представником відповідача позов не визнано, зазначено про його безпідставність, необґрунтованість, а також наголошено, що в ході виконання мобілізаційних заходів посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 спільно з представниками Національної поліції на території Івано-Франківської міської територіальної громади виявлено позивача та запрошено до приміщення Обласного об`єднаного мобілізаційного центру для уточнення його військово-облікових даних. Позивач добровільно погодився проїхати до вищезгаданої установи. В ході перевірки військово-облікових даних встановлено, що даний громадянин з 20.07.2005 до ТЦК та СП не прибував, військово-лікарську комісію під час дії правового режиму воєнного стану для встановлення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації один раз на рік не проходив, чим порушив норми керівних документів та чинного законодавства України. Відповідачем наголошено, що ОСОБА_1 своєчасно не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим порушив абз, 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Представник відповідача відмітив, що під час уточнення військово-облікових даних позивача встановлено, що останній відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не пред`явив підтверджуючих документів які надають йому право на оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а відтак, його направлено на медичний огляд для проходження військо-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації, яке він добровільно пройшов та за результатами проходження ВЛК 25.10.2024 ОСОБА_1 на підставі ст. 62в, графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ наказу №402 МОУ, визнаний придатним до військової служби під час мобілізації, про що був ознайомлений під особистий підпис. З огляду на викладене, представник ІНФОРМАЦІЯ_3 просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 з метою з`ясування всіх обставин у справі витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові докази, які стосуються предмету позову (а.с. 64-66).
11.02.2025 відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 10.02.2025 надано суду витребувані докази (а.с. 68-80).
Суд зазначає, що Військовій частині НОМЕР_1 та Міністерству оборони України ухвала Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 про відкриття провадження у справі, а також адміністративний позов надіслано та доставлено до їх електронних кабінетів 10.12.2024 о 13:52 та 05.12.2024 о 17:36 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 49-52).
Проте, Військова частина НОМЕР_1 правом подання відзиву на позовну заяву, а Міністерство оборони України правом на подання пояснень щодо позову, не скористалися.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Згідно з наказом коменданта Івано-Франківської області та м. Івано-Франківська від 17.05.2024 №22 призначено уповноважених осіб на перевірку документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану на території Івано-Франківської області. Зокрема, пунктами 1.1, 1.2, 1.4 та 1.5 вказаного Наказу уповноважено посадових осіб Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян в адміністративних межах Івано-Франківської області (а.с. 70-71).
Також наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.04.2024 №523 створено та організовано роботу обласного об`єднаного центру мобілізації на фондах Івано-Франківської обласної клінічної лікарні (а.с. 72-73).
Згідно з обліковою карткою до військового квитка ОСОБА_1 , останній 20.07.2005 взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 та в подальшому взято на військовий облік 25.10.2024 у ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 74).
25.10.2024 позивача направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності за станом здоров`я до проходження військової служби у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період (а.с. 75).
В цей же день ОСОБА_1 пройшов обстеження та медичний огляд спеціалістами і в результаті визнаний придатним до військової служби, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду, на якій міститься підпис позивача та дата його проставлення (25.10.2024), що свідчить про ознайомлення ним з результатами проведеного огляду (а.с. 76).
Окрім цього, згідно довідки Військово-лікарської комісії №176/7/3468 від 25.10.2024, позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією №2 при ІНФОРМАЦІЯ_7 на базі КНП «Обласна клінічна лікарня» ІФ ОР 25.10.2024 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , який служив з 2001 по 2002 роки. На підставі ст.62в, графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ наказу №402 МОУ, позивач визнаний придатним до військової служби під час мобілізації, про що Зінкевич ознайомлений під особистий підпис, який міститься на такій довідці (а.с. 29).
В подальшому, 25.10.2024 ОСОБА_1 знято з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі абзацу 3 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (призов чи прийняття на військову службу, мобілізація) (а.с. 74) та направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 згідно поіменного списку від 25.1.2024 №9/1/3753 (а.с. 77).
26.10.2024 команду чисельністю 34 чол., в тому числі і позивача, прийняв командир військової частини НОМЕР_1 (зв. ст. а.с. 78)
Вважаючи дії відповідачів щодо його призову на військову службу протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно з частинами 1-2 статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Вказане кореспондується також з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232).
Згідно з частиною 2 ст. 1 Закону №2232, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 3 ст. 1 Закону №2232 передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону №2232).
До видів військової служби, згідно ч. 6 ст. 2 Закону №2232, відноситься військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено та наразі триває.
Таким чином, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин, надалі Закон №389-VIII).
Згідно із статтею 1 Закону №389-VIII, воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Суд враховує, що спірні правовідносини виникли в період дії в Україні воєнного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону №2232, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543).
Положеннями ст. 22 вказаного законодавчого акту визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, які передбачають, серед іншого, з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів та визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до вимог Закону №2232, на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років.
Частиною 5 ст. 22 Закону №3543 передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Вказане узгоджується також з положеннями ч. 10 ст. 1 Закону №2322, відповідно до яких громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, в тому числі, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Отже, вищезазначеними законодавчими нормами передбачено, що з метою доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють призов військовозобов`язаних на військову службу.
Вказане кореспондується також з повноваженнями та завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, визначеними Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.
При цьому в законодавчому розумінні призову під час мобілізації підлягають військовозобов`язані, тобто громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років, придатні до військової служби за станом здоров`я, за відсутності передбачених нормами ст. 23 Закону №3543, підстав для відстрочки.
Судом встановлено, що згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.06.2023, опублікованого на офіційному сайті Івано-Франківської обласної державної адміністрації, у зв`язку із тривалою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 №2105-ІХ, Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, а також у зв`язку із продовженням строку воєнного стану та продовження строку проведення загальної мобілізації, наказано усім військовозобов`язаним-чоловікам що проживають (перебувають) на території Івано-Франківської області, з`явитися у 10 денний терміни до районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки області за місцем проживання (перебування). При собі мати військовий квиток, паспорт, медичні книжки, документи що надають право на відстрочку.
Тобто, на території Івано-Франківської області, як і на території всієї України, проходить загальна мобілізація.
При цьому, як вбачається із матеріалів справи, зокрема й з облікової картки до військового квитка ОСОБА_1 , останній з 20.07.2005 не прибував до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оновлення своїх облікових даних та не проходив військово-лікарську комісію під час дії правового режиму воєнного стану для встановлення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації один раз на рік (а.с. 74).
Водночас, 25.10.2024 позивачу під час уточнення даних виписано направлення на медичний огляд для проходження військо-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації (а.с. 75).
Як уже встановлено судом вище, 25.10.2024 ОСОБА_1 позаштатною постійно діючою військово-лікарською комісією №2 при ІНФОРМАЦІЯ_7 на базі КНП «Обласна клінічна лікарня» пройшов обстеження та медичний огляд спеціалістами і в результаті визнаний придатним до військової служби, що підтверджується: карткою обстеження та медичного огляду, на якій міститься підпис позивача та дата його проставлення (25.10.2024), що свідчить про ознайомлення ним з результатами проведеного огляду (а.с. 76), а також довідкою Військово-лікарської комісії №176/7/3468 від 25.10.2024, на якій також міститься підпис позивача на підтвердження його ознайомлення з довідкою (а.с. 29).
В той же час, суду не надано доказів стосовно наявності права у позивача на відстрочку від військової служби.
Також суд зауважує, що підставою для визнання спірних наказів щодо мобілізації позивача, є, за доводами ОСОБА_1 , протиправне його затримання на вулиці та порушення при проведені військово-лікарської комісії.
Разом із цим, суд зауважує, що жодних доказів на підтвердження протиправних та незаконних дій зі сторони посадових осіб відповідача до позивача, суду не надано.
Натомість, матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження проходження позивачем військово-лікарської комісії та визнання його придатним до військової служби такою комісією, а також докази ознайомлення позивачем із такими документами шляхом проставлення підпису на них та без зазначення будь-яких зауважень зі сторони ОСОБА_1 , зокрема й щодо порушення при проведені військово-лікарської комісії (а.с. 29, 75-76).
З огляду на вищенаведене, враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про протиправне затримання позивача на вулиці чи вчинення інших протиправних дій відносно ОСОБА_1 , а також відомостей про порушення при проведені військово-лікарської комісії, суд дійшов висновку про правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинених при здійснені призову позивача на військову службу по мобілізації та, як наслідок, про правомірність наказів, якими оформлено мобілізацію ОСОБА_1 , зокрема, щодо зарахування до списків відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та, в подальшому, щодо направлення на військову службу та зарахування до списків військової частини НОМЕР_1 .
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідачі діяли на підставі закону, тобто протиправність дій відповідачів щодо призову в порядку мобілізації та зарахування ОСОБА_1 до складу особового складу Військової частини НОМЕР_1 не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не вирішується.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Відповідачам та третій особі рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.