Справа № 289/2072/24
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 289/2072/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кириленко О.О.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

11 лютого 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Човган А. В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Бородіна Д.В.,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2024 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.10.2024 серії ДП18 №746178, 02.10.2024 о 23:45 год. в м. Житомир по вул. Тараса Бульби-Боровця, 94, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21070», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого не працювала передня ліва фара в режимі ближнього світла та він не мав при собі реєстраційного документа на даний транспортний засіб. За дані правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Також в зазначеній постанові вказано, що до неї додається VB 400 №475026.

В частині притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, позивач постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 746178 від 02.10.2024 не оскаржує.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з частиною першою статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту 31.4.3 пункту 31.4 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, в разі, зокрема, в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Заборона руху транспортного засобу у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, у якого не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів передбачена п. 31.6 (б) ПДР.

Відповідно до п. 31.5 ПДР, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка доведена в законний спосіб.

В розумінні ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновків експертів.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ст. 73 КАС України). Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Судом встановлено, що в якості доказу відповідачем надано до матеріалів справи відео файли з нагрудних камер інспекторів поліції, з яких вбачається, що після виходу працівника поліції з патрульного автомобіля водій автомобіля «ВАЗ 21070» ОСОБА_1 заглушив двигун. На початку спілкування з поліцейським позивач ОСОБА_1 на запитання працівника поліції «що у вас трапилось?», відповів «нічого, просто з`їхав» (файл 475691 час 23:46:44). В подальшому ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у транспортному засобі, яким керував позивач, у темну пору доби не працює передня ліва фара в режимі ближнього світла, та з виявленим правопорушенням водій погодився. ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції про ймовірність виникнення несправності фари безпосередньо під час руху автомобілем та пояснив, що зараз він «звернув». Після дослідження обставин вчинення адміністративних правопорушень інспектором було винесено щодо позивача постанову за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно з якою позивача на підставі ст. 36 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн..

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на вимогу працівника поліції надати документи для перевірки, позивач відмовився про їх надання, більше того не надання документів для перевірки не пов`язано з фактом керуванням транспортного засобу.

ОСОБА_1 , в свою чергу, не надав жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що несправність трапилась під час руху, чи що після зупинки автомобіля лампа почала горіти.

У випадку несправності однієї з ламп фари дорога перед автомобілем освітлюється нерівномірно, що повинно спостерігатися водієм.

Водночас, суд визнає фото зображення панелі приладів, яке долучено представником позивача до матеріалів справи, неналежним доказом, оскільки це фото не підтверджує, що ця панель приладів, що на ньому зображена належить автомобілю, яким керував ОСОБА_1 , а також те, що на ній зображено роботу приладів автомобіля станом на 02.10.2024 о 23:45 год.

Доводи позивача відносно не роз`яснення йому працівниками поліції прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не заслуговують на увагу і спростовуються дослідженим відеозаписом нагрудної камери поліцейського.

Враховуючи наведене, а також те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, відсутність будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №746178 від 02.10.2024, та, відповідно відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 11 лютого 2025 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.