Справа № 333/11254/24
Суддя: Варнавська Л. О.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/333/52/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Комунарський районний суд м.Запоріжжя в складі

головуючого-судді Варнавської Л.О.,

за участі: секретаря Бабак З.І.,

представника позивача адвоката Булдигіної М.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: Комунарський відділ Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

27.12.2024 до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №589 від 02.09.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 17000 грн. та закриття провадження по справі. Посилається на те, що 02.09.2024 відповідачем було винесено оспорювану постанову в якій зазначено, що ОСОБА_1 24.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив. Але позивач заперечує, що отримував таку повістку. Також зазначає, що повістка не відповідає Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджена постановою КМУ від 16.05.2024 №560, оскільки в ній була зазначена підстава з метою визначення призначення на особливий період. Крім того зазначає, що позивач не отримував постанову у справі про адміністративне правопорушення №589 від 02.09.2024. Лише після відкриття виконавчого провадження позивач дізнався про існування вказаної постанови. 18.12.2024 отримав копію цієї постанови.

Ухвалою судді від 08.01.2025 провадження по справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24.01.2025 відповідач направив відзив через систему «Електронний суд», в якому зазначив, що 23.07.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 було виписано повістку про виклик на 08-00 год. 24.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 отримувати відмовився, про що було складено відповідний акт від 23.07.2024 року. зміст повістки та акту було доведено (прочитано) ОСОБА_1 у голос. Проте у визначений у повістці час, а саме 24.07.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неявки не повідомив. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що повістку не отримував. На розгляд справи не з`явився, про розгляд справи був повідомлений в протоколі про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи знаходиться акт відмови від отримання повістки від 23.07.2024 року. Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Зазначив, що постанова винесена уповноваженою особою, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, додатково пояснила, що повістка позивачу не вручалась, він не відмовлявся від її отримання, взагалі спілкування позивача з представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 у вказаний час не відбувалось.

Відповідач у судове засідання не направив свого представника, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Постановою №589 від 02.09.2024 року, складеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Згідно цієї постанови23.07.2024 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 було виписано повістку про виклик на 08-00 год. 24.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 отримувати відмовився, про що було складено відповідний акт від 23.07.2024 року. зміст повістки та акту було доведено (прочитано) ОСОБА_1 у голос. Проте у визначений у повістці час, а саме 24.07.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини неявки не повідомив. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що повістку не отримував. На розгляд справи не з`явився, про розгляд справи був повідомлений в протоколі про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи знаходиться акт відмови від отримання повістки від 23.07.2024 року.

28.08.2024 на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення.

З протоколу №709 про адміністративне правопорушення від 28.08.2024 складеного у відношенні ОСОБА_1 судом встановлено, що суть адміністративного правопорушення зазначена як: 24.07.2024 р. військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про причини неявки не повідомив».

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав пояснення, що не отримував повістку.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 2101 КУпАП визначено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами частини 3 статті 2101 КУпАП встановлено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 2101, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не з`явився без поважних причин на дату виклику 24.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою.

Приписами статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд у відповідності до вищенаведених норм процесуального закону встановлює обставини саме на підставі належних доказів, та не може переймати на себе обов`язки відповідача та третьої особи, якщо такі докази відсутні у матеріалах справи. Таким чином, суд не може встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення за відсутності відповідних повноважень, що належать відповідачу.

Суд, дослідивши докази, надані відповідачем, встановив, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 вручалась повістка про необхідність явки 24.07.2024 року.

Згідно з пунктом 40 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України під 16.05.2024 №560 (далі Порядок №560) під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки (абзац 1 пункту 41 Порядку №560).

В розписці до повістки №51 СБП виписаної на ім`я ОСОБА_1 підпису про її отримання не має. Складений акт відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.07.2024 року. Проте, в порушення вищевказаних приписів Порядку №560, будь-яких відеозаписів вручення повістки відповідачем не було надано суду.

Тому відповідач не спростував доводи позову про невручення ОСОБА_1 повістки.

Відповідно положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи встановлені у ході судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись статтями 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: Комунарський відділ Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №589 від 02.09.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 25500 грн.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.О. Варнавська