Справа № 620/6347/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6347/24 Головуючий у 1-й інстанції: Тихоненко О.М.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.10.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії внаслідок незарахування йому на пільгових умовах (рік за півтора) періоду роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 01.01.2010 по 17.09.2012 в приватному підприємстві «Проммеханізація» та з 18.09.2012 по 18.02.2020 в Корпорації «Укртрансбуд»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 27.10.2023 ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум, зарахувавши йому періоди роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС у приватному підприємстві «Проммеханізація» з 01.01.2010 по 17.09.2012, в Корпорації «Укртрансбуд» з 18.09.2012 по 18.02.2020 до пільгового стажу по Списку №1 на пільгових умовах (рік за півтора).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 31.10.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії внаслідок не зарахування йому на пільгових умовах (рік за півтора) періоду роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС з 18.09.2012 по 18.02.2020 в Корпорації «Укртрансбуд»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 27.10.2023 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, зарахувавши йому період роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС в Корпорації «Укртрансбуд» з 18.09.2012 по 18.02.2020 до пільгового стажу по Списку №1 на пільгових умовах (рік за півтора);

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 14.12.2007 останній з 14.12.2007 по 17.09.2012 працював машиністом автовишки у приватному підприємстві «Проммеханізація», а з 18.09.2012 по 18.02.2020 - машиністом автовишки у Корпорації «Укртрансбуд».

Матеріали справи свідчать, що 27.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ України в Чернігівській області із заявою та доданими документами про зарахування періодів роботи у приватному підприємстві «Проммеханізація», у Корпорації «Укртрансбуд» до пільгового стажу роботи по Списку №1 та перерахунок пенсії.

За екстериторіальним принципом заява позивача розглядалася ГУ ПФ України в м. Києві, яким прийнято рішення від 31.10.2023 №56 про відмову ОСОБА_1 у призначенні надбавки чи переведенні на інший вид пенсії, оскільки відсутні первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження, довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу за періоди роботи в зоні, дорожні листи для водіїв, засвідчені копії відомості (особових рахунків) на виплату заробітної плати.

Про прийняття згаданого рішення позивача повідомило ГУ ПФ України в Чернігівській області листом від 09.11.2023 №2500-0204-8/75155.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що зарахування до пільгового стажу періодів роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС здійснюється за умови наявності відповідного трудового стажу згідно відомостей трудової книжки або у випадку необхідності уточнюючих довідок підприємств і організацій, включених до Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Відтак, оскільки періоди роботи позивача підтверджуються відомостями трудової книжки, однак лише корпорація «Укртрансбуд» включена до згаданого вище переліку, то зарахуванню у полуторному розмірі підлягає період роботи виключно на цьому підприємстві.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що судом не було враховано, що за відсутності первинних документів, які підтверджують період роботи позивача у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, немає підстав для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Крім того, апелянт наголосив на безпідставності стягнення з нього витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

За приписами статті 62 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 затверджено Список №1.

У подальшому, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2010 №173 Список №1 доповнено позицією 22.1-1 г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повний робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я.

На виконання вказаної постанови Уряду Міністерство надзвичайних ситуацій України наказом від 13.03.2012 № 576 затвердило Перелік підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (далі - Перелік №576).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» установлено, що з 01.01.2009 (з урахуванням подальших змін в частині дати) особам, які постійно працюють або виконують службові обов`язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36).

Отже, указаною вище постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 надано особам, які постійно працювали або виконували службові обов`язки у зоні відчуження, додаткові соціальні гарантії при призначенні пенсії.

Наведений підхід до правової регламентації спірних правовідносин неодноразово застосовував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 06.12.2023 у справі №320/6063/19, від 03.02.2021 у справі №750/4692/17, від 09.02.2021 у справі № 743/683/17, від 25.03.2021 у справі №750/3198/17, від 22.04.2021 у справі №373/188/17.

Отже, період роботи в зоні відчуження за Списком № 1 підлягає зарахуванню у полуторному розмірі.

Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.12.2023 у справі №620/1146/21, із зазначених норм права, що регулюють питання зарахування до пільгового страхового стажу періоди роботи у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, вбачається, що перевірці підлягають наявність відповідного трудового стажу, що підтверджується трудовою книжкою або, у разі такої необхідності, уточнюючими довідками підприємств та організацій; включення до Переліку підприємств № 576, підприємств в яких працювала особа.

Матеріали справи свідчать, що у період з 18.09.2012 по 18.02.2020 ОСОБА_1 працював на посаді машиніста автовишки 6 розряду, у подальшому перейменованої на посаду машиніста автовишки та автогідропідіймача 6 розряду, у концерні «Укртрансбуд», отримував заробітну плату на цьому підприємстві, а також згідно листа державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» від 29.08.2023 №2864/23 у період з липня 2008 року по травень 2019 року за період виконання робіт на ДСП ЧАЕС у складі сторонньої організації отримав дозу зовнішнього опромінення 15,60 мЗв.

Крім того, із змісту Переліку №576 вбачається, що до нього включена Корпорація «Укртрансбуд» ().

Відтак суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що період роботи позивача у Корпорації «Укртрансбуд» з 18.09.2012 по 18.02.2020 підлягає обчисленню територіальним органом Пенсійного фонду України у полуторному розмірі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ГУ ПФ в м. Києві як суб`єктом владних повноважень ні у спірному рішенні від 31.10.2023 №56, ні у відзиві на позов, ні в апеляційній скарзі не зазначено, яких саме відомостей у поданих ОСОБА_1 документах не вистачало для зарахування спірного періоду роботи позивача на пільгових умовах, оскільки ГУ ПФ в м. Києві обмежилося лише посиланням на загальний перелік таких документів. Отже, доводи апелянта про неврахування судом цих обставин при прийнятті оскаржуваного рішення є безпідставними.

Щодо твердження апелянта про безпідставність стягнення судом першої інстанції за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в м. Києві на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із сплатою судового збору, з огляду на неможливість витрачання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів зазначає, що в силу ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань та/або посилань скаржника на незаконність рішення суду першої інстанції. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача також не містить.

Щодо іншої частини позовних вимог, у задоволенні яких судом першої інстанції відмовлено, судова колегія зазначає, що правильність висновків Чернігівського окружного адміністративного суду у відповідній частині учасниками справи під сумнів не ставилася, ними не оскаржувалася, а відтак в силу приписів ч. 1 ст. 308 КАС України вони перебували поза межами апеляційного перегляду.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Оксененко О.М.