Справа № 440/4238/24
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 440/4238/24

адміністративне провадження № К/990/2334/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2025 року касаційна скарга Головного управління ДПС у Полтавській області залишена без руху з підстав пропуску скаржником строку на касаційне оскарження та неповажністю вказаних ним підстав для його поновлення.

Судом встановлено, що скаржником на виконання ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху у визначений строк подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник посилається на те, що вперше касаційну скаргу ним подано до суду касаційної інстанції в строк, передбачений нормами КАС України, однак ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу повернуто, а відтак податковий орган має право на повторне звернення із касаційною скаргою.

За таких обставин скаржник вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено ним з поважних причин та просить поновити цей строк.

Суд касаційної інстанції в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху надав оцінку вказаним доводам скаржника та дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску скаржником строку на касаційне оскарження та задоволення заяви про поновлення цього строку, оскільки поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку касаційного оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення особою процесуальних дій в конкретній справі. Наведені скаржником обставини не мають ознак об`єктивних істотних перешкод для вчасної реалізації процесуальних прав.

Суд касаційної інстанції звернув увагу скаржника на те, що вперше касаційну скаргу ним подано до суду касаційної інстанції в строк, передбачений нормами КАС України, однак ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2024 року касаційну скаргу повернуто.

При цьому, копію ухвали Верховного Суду від 03 грудня 2024 року скаржник отримав 04 грудня 2024 року, а повторно з касаційною скаргою звернувся лише 17 січня 2025 року.

Скаржник і в поданій на виконання ухвали Верховного Суду заяві про поновлення строку на касаційне оскарження жодним чином не обґрунтовує зволікання із повторним зверненням до суду касаційної інстанції після отримання ухвали Верховного Суду від 03 грудня 2024 року.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В контексті наведеного, зважаючи на положення вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Слід зазначити, що вчасна подача первинної касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Також, у клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відповідач звертає увагу на введення в країні воєнного стану.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення/продовження. Така позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, але не виключно: від 31.08.2023 у справах № 340/6025/22, № 460/15983/21, від 19.07.2023 у справі №620/5941/22, від 23.03.2023 у справі № 761/28821/20.

Жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення ГУ ДПС не зазначило. Доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на пропуск строку ГУ ДПС не надало.

Також суд касаційної інстанції зазначає, що неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 248, 332, 333, підпунктом 14 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Полтавській області про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх