Справа № 131/1528/24
Суддя: Олексієнко О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 131/1528/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2025

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці за правилами спрощеного провадження справу адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та інспектора СРПП ВП№3 ВРП ГУНП у Вінницькій області Кучера Володимира Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення, серії ББА № 336718 від 12 жовтня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, в якому просить скасувати постанову серії ББА № 336718 від 12 жовтня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до постанови серії ББА № 337618 від 12.10.2024 року зазначено , що 12.10.2024 року о 14 год. 05 хв. в м. Іллінці по вул. А. Кобця, особа керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на посадковому майданчику чим порушив п. п. 15.9 "е" ПДР України, не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу чим порушив п. 2.1Б, а також не мав посвідчення водія категорії А, тобто права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 а ПДР України.

З даною постановою позивач не погоджується в повному обсязі, вважає дії відповідача неправомірними, винесену відносно нього постанову незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена із порушенням норм чинного законодавства, оскільки винесена без належних доказів та з процесуальними порушеннями норм КУпАП, щодо оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а отже є такою, що має бути скасована.

Так, 12.10.2024 року ОСОБА_1 перебував в м. Іллінцях по вул. Кобця на автобусній зупинці очікуючи приїзду своєї матері. В цей час до нього звернувся працівник поліції жодним чином не представився, не повідомивши причину звернення, запитав про наявність в Кондратюка документів з вимогою їх надання, а саме: посвідчення водія, документи на транспортний засіб та страховий поліс, який перебував в нерухомому стані неподалік прилеглої території зупинки громадського транспортну.

Проте, в постанові зазначено, що особа керуючи транспортним засобом здійснила зупинку на посадковому майданчику чим порушив п.п. 15.9 "е" ПДР України.

Разом з тим, працівниками поліції не зазначено та не встановлено, яким саме чином було визначено відстань, що становить меншої за 30 м., від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, оскільки будь яких замірів не проводилися, як вбачається на відео з боді камер самих працівників поліції. Відстань було визначено на власний розсуд інспектора Кучера В.В.

Тому позивач звернувся до суду та просить скасувати постанову серії ББА №336718 від 12.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП.

05 листопада 2024 року представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Орленко В.В. подав відзив, у якому вказав, що Головне управління Національної поліції у Вінницькій області не визнає даної позовної заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою з наступних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні».

Таким чином, відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, а також з відеотехніки, що перебуває у чужому володінні являється доказом у справі про адміністративне правопорушення.

12.10.2024 співробітник ГУНП у Вінницькій області використовував портативний відео реєстратор № 798350. До матеріалів відзиву додано диск з відео з місця події.

Як встановлено із відеозапису, позивач штовхає мотоцикл від посадкового майданчика та ставить на тротуарі поряд. На зупинці наявна ще одна особа та два мотошоломи. На вимогу поліцейського надати реєстраційний документ на транспортний засіб позивач повідомляє, що як їхав, то забув в дома у другому селі, також забув посвідчення водія, при цьому наполягає про наявність категорії А.

Далі до місця події прибула ще одна особа, яка повідомила, що позивач лише пригнав даний мотоцикл щоб поставити. Згодом позивач погодився, що він лише переганяв даний мотоцикл, тобто визнав факт керування.

Провівши перевірку через наявні бази даних поліцейський повідомив про відсутність у позивача права керування відповідним транспортним засобом, а саме категорії А, з чим згодом погодився позивач, як і визнав відсутність при собі реєстраційних документів.

На повідомлення поліцейського щодо порушення правил зупинки позивач також не висловив жодних заперечень.

У подальшому поліцейський провів розгляд справи, у тому числі роз`яснив водієві ст. 268 КУпАП, повідомив хто проводить розгляд справи, суть правопорушення, накладене адміністративне стягнення, а також роз`яснив порядок оскарження постанови та сплати штрафу.

Жодних заперечень щодо інкримінованих правопорушень, клопотань, у тому числі щодо подання доказів чи отримання юридичної допомоги адвоката, під час розгляду справи позивач не заявляв.

Таким чином, інкриміновані правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення були зафіксовані належним чином та визнані позивачем.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши представлені докази, дійшов наступного висновку.

Так, судом установлено, що відповідно до постанови серії ББА № 337618 від 12.10.2024 року зазначено , що 12.10.2024 року о 14 год. 05 хв. в м. Іллінці по вул. А. Кобця, особа керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на посадковому майданчику чим порушив п. п. 15.9 "е" ПДР України, не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу чим порушив п. 2.1Б, а також не мав посвідчення водія категорії А, тобто права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 а ПДР України. Даною постановою накладено стягнення за ч. 1 ст. 122, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. (а.с. 11).

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 4 КАС України встановлено, що до суб`єктів владних повноважень належать органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші суб`єкти при здійснені публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Судом установлено, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст. 258, 283 КупАП.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.1. ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Отже, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 15.9.Є ПДР, зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Слід зазначити, що вказана норма забороняє також зупинку безпосередньо на посадковому майданчику чи поряд з відповідним дорожнім знаком.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних,, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі».

Відповідальність за зупинку на посадковому майданчику, відсутність при собі реєстраційного документу на транспортний засіб та керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, передбачена ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, поліцейські уповноважені здійснювати розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції... Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліція здійснює інформаційно- аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: 1) формує реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; 2) користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; 3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; 4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями».

Таким чином, в межах виконання покладених завдань та повноважень поліція формує відповідні бази даних, а також користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади.

Відповідно до п. 5-1 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340: «Для оформлення, персоналізації, повернення, обміну, видачі посвідчення водія (зокрема в електронній формі без виготовлення його на бланку) особа надає згоду володільцям персональних даних, які обробляються в державних реєстрах, базах даних, доступ до яких має МВС, на передачу до територіальних сервісних центрів МВС інформації (відомостей, даних) в обсягах і за змістом, необхідних для надання відповідних послуг або здійснення інших повноважень відповідно до цього Положення, із дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних, захист інформації в інформаційно- комунікаційних системах, про електронні довірчі послуги, електронний документообіг та порядків електронної інформаційної взаємодії».

Відповідно до п. 8 та п. 8-1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388: «Для державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортного засобу, оформлення та видачі реєстраційних документів (зокрема за бажанням заявника в електронній формі без виготовлення їх на бланку) і присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої власник такого транспортного засобу або його уповноважений представник надають згоду володільцям персональних даних, які обробляються в державних реєстрах, базах даних, доступ до яких має МВС, на передачу до територіальних сервісних центрів МВС інформації у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень».

12.10.2024 під час перевірки документів у позивача на всій території України діяв особливий правовий режим - воєнний стан.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України: «При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду».

У постанові від 25.09.2019, справа №127/19283/17, адміністративне провадження №К/9901/17925/18, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду роз`яснив, що в розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ. Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Верховний Суд наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух»: «Водій зобов`язаний на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством».

Отже, перелік документів передбачених ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» не є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні».

Таким чином, відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, а також з відеотехніки, що перебуває у чужому володінні являється доказом у справі про адміністративне правопорушення.

12.10.2024 співробітник ГУНП у Вінницькій області використовував портативний відеореєстратор № 798350.

Як встановлено із відеозапису, позивач штовхає мотоцикл від посадкового майданчика та ставить на тротуарі поряд. На зупинці наявна ще одна особа та два мотошоломи. На вимогу поліцейського надати реєстраційний документ на транспортний засіб позивач повідомляє, що як їхав, то забув в дома у другому селі, також забув посвідчення водія, при цьому наполягає про наявність категорії А.

Далі до місця події прибула ще одна особа, яка повідомила, що позивач лише пригнав даний мотоцикл щоб поставити. Згодом позивач погодився, що він лише переганяв даний мотоцикл, тобто визнав факт керування.

Провівши перевірку через наявні бази даних поліцейський повідомив про відсутність у позивача права керування відповідним транспортним засобом, а саме категорії А, з чим згодом погодився позивач, як і визнав відсутність при собі реєстраційних документів.

На повідомлення поліцейського щодо порушення правил зупинки позивач також не висловив жодних заперечень.

У подальшому поліцейський провів розгляд справи, у тому числі роз`яснив водієві ст. 268 КУпАП, повідомив хто проводить розгляд справи, суть правопорушення, накладене адміністративне стягнення, а також роз`яснив порядок оскарження постанови та сплати штрафу.

Жодних заперечень щодо інкримінованих правопорушень, клопотань, у тому числі щодо подання доказів чи отримання юридичної допомоги адвоката, під час розгляду справи позивач не заявляв.

Таким чином, інкриміновані правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення були зафіксовані належним чином та визнані позивачем.

Відповідно до ст. 283 КУпАП: «Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу».

Оскаржувана постанова відповідає даним вимогам у повному обсязі.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про Національну поліцію»: «Поліція здійснює інформаційно- аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: 1) формує реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; 2) користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; 3) здійснює інформаційно-пошукову таінформаційно-аналітичну роботу; 4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями».

Таким чином, в межах виконання покладених завдань та повноважень поліція формує відповідні бази даних, а також користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади, зокрема і судової.

Відповідно до ст. 251 КУпАП: «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Відповідно до п. 2 розділу І Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 03.08.2017 №676: «Інформаційно-комунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно- аналітичного забезпечення. Система ІПНП є функціональною підсистемою єдиної інформаційної системи МВС».

Відповідно до п. 1 та п. 2 розділу II Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 03.08.2017 № 676: «Основними завданнями системи ІПНП є: інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності Національної поліції України: забезпечення наповнення та підтримки в актуальному стані інформаційних ресурсів баз (банків) даних, що входять до ЄІС МВС; забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових. управлінських відносин. відносин документообігу: забезпечення електронної взаємодії з МВС та іншими органами державної влади. Система ІПНП призначена для: формування інформаційних ресурсів ЄІС МВС; обробки інформації, яка утворена в процесі діяльності поліції; аналітичної обробки інформації, отриманої з автоматичної фото- і відеотехніки; надання безпосереднього оперативного доступу до інформаційних ресурсів ЄІС МВС; генерації інтерфейсів та функціонування вебсервісів для здійснення інформаційної взаємодії органів (підрозділів) поліції з іншими органами державної влади, органами правопорядку іноземних держав, міжнародними організаціями; здійснення пошукових та аналітичних функцій для використання інформації з інформаційних ресурсів (баз даних) поліції. МВС та інших органів державної влади в межах службової діяльності відповідно до рівня доступу і повноважень за запитом або регламентом; використання програмних компонентів геоінформаційних підсистем для візуалізації інформації у вигляді електронних карт, автоматичної зміни зображеного образу об`єкта в залежності від зміни його характеристик, зміни масштабу та деталізації картографічної інформації в інформаційних ресурсах; забезпечення автоматизації процесів управління силами та засобами поліції; забезпечення електронного документообігу в органах (підрозділах) поліції, обміну електронними документами з МВС; комплексного захисту інформації та розмежування доступу до інформації, що

Таким чином, інформація із інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також інших баз даних МВС носить офіційний характер та підлягає використанню у службовій діяльності поліцейського, а відтак носить доказове значення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

Перевірка особи за наявними базами даних та виявлення факту правопорушення являється підставою для реагування у тому числі притягнення до адміністративної відповідальності, при цьому є загальновідомим той факт, що є неможливим долучення відповідної інформації до постанови по справі про адміністративне правопорушення під час розгляду справи на місці вчинення правопорушення.

Одночасно слід зазначити, що притягуючи особу до адміністративної відповідальності за результатами перевірки по наявних базах даних поліцейський фактично констатує наявність відповідної інформації у базах даних МВС.

Відповідно до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 по справі №520/2261/19 визначений частиною другою статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Заперечуючи факт керування транспортним засобом та перебуванні його на тротуарі на момент прибуття поліцейського, а також наполягаючи на особистому перебуванні на зупинці в очікуванні іншої особи позивач не надав відповідних доказів, зокрема, які підтверджують вказані обставини.

Окрім того, позивач подаючи до суду реєстраційний документ на даний мотоцикл, який належить іншій особі, не обгрунтував наявності у його володінні даного транспортного засобу 12.10.2024 та не спростував жодним чином факту керування.

В даному випадку, позивач жодним чином не спростовує обставин, викладених в оскаржуваній постанові, які стали дійсною причиною притягнення його до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що інспектор СРПП ВП№3 ВРП ГУНП у Вінницькій області Кучер Володимир Володимирович правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 1,2 ст. 126 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства. Позивачем не спростовано (з посиланням на докази), що обставини, викладені у постанові, не відповідають дійсності. Інспектор при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому підстав для скасування постанови у справі немає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем витрат.

Керуючись ст. ст. 241-246, 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241, 242-246, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та інспектора СРПП ВП№3 ВРП ГУНП у Вінницькій області Кучера Володимира Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення, серії ББА № 336718 від 12 жовтня 2024 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції у Вінницькій області, 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, 10.

Суддя: