Справа № 580/12578/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року справа № 580/12578/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Коробкова Г.О. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) в якому просить:

-визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії №97 від 17.09.2024 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів участі у бойових діях у воєнний час з 25.10.2021 по 12.02.2022, з 14.02.2022 по 23.02.2022, з 23.02.2022 по 20.06.2022 в розрахунку один місяць служби за три місяці служби;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити, нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст. 30, 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.05.2023 року.

Ухвалою суду від 17.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 10.09.2024 повторно звернувся до відповідача із заявою про призначенні пенсії по інвалідності та додав довідки про періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції та бойових діях з 25.10.2021 по 12.02.2022, з 14.02.2022 по 23.02.2022, з 23.02.2022 по 20.06.2022, але відповідач відмовив у призначенні пенсії по інвалідності за відсутності страхового стажу.

До страхового стажу відповідачем не було зараховано вказані періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції та бойових діях у пільговому обчисленні - один місяць служби за три місяці. На думку позивача, незарахування періоду участі позивача в антитерористичній операції та бойових діях до страхового стажу в потрійному розмірі суперечить положенням чинного законодавства. З урахуванням наведеного позивач просив позов задовольнити.

Відповідачі подали відзиви на позовну заяву, у яких позовні вимоги заперечували та зазначили, що зарахування до страхового стажу періодів участі в бойових діях в пільговому обчисленні для призначення пенсії по інвалідності чинним законодавством не передбачено. Просили у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.05.2023 встановлено ІІІ групу інвалідності пов`язану з отриманням травми, поранення, ТАК, пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акту огляду Обласної МСЕК №2 м. Черкаси, серії 12 ААГ №054436 від 30.05.2023.

ОСОБА_1 10.09.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, що не є спірним у даній справі.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №97 від 17.09.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 4 роки. Як вбачається з рішення страховий стаж позивача становить 3 роки 4 місяці 21 день, зокрема до страхового стажу позивача зараховано: періоди трудової діяльності:

з 03.10.2014 по 08.06.2015 8 місяців 11 днів;

з 01.07.2021 по 07.07.2021 10 днів;

з 01.11.2021 по 02.02.2023 1 рік 4 місяці;

з 03.02.2023 по 08.10.2023 9 місяців;

з 01.11.2023 по 30.06.2024 8 місяців.

Листом ГУ ПФУ в Черкаській області повідомило позивача про прийняте рішення від 17.09.2024 та відсутність стажу для призначення пенсії по інвалідності.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ у Одеській області щодо незарахування до страхового стажу періоду участі в антитерористичній операції та у бойових діях у воєнний час з 25.10.2021 по 12.02.2022, з 14.02.2022 по 23.02.2022, з 23.02.2022 по 20.06.2022 в розрахунку один місяць служби за три місяці служби, позивач звернувся із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що правовідносини, які виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (набрав чинності 01 січня 2004 року, далі - Закон №1058-ІV).

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частин першої, другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків (частина третя статті 24 Закону №1058-IV).

Згідно з абзацом другим частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року, час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 5 листопада 1991 року №1788-XII передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Приписами пункту 4 частини першої статті 115 Закону №1058-IV установлено право на призначення дострокової пенсії за віком для військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення після досягнення чоловіками 55 років та за наявності у чоловіків страхового стажу не менше 25 років.

17 березня 2014 року, тобто після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, що тривав до введення воєнного стану в Україні.

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» під бойовими діями слід розуміти форму застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року №1294/26071) затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей (далі - Положення №530).

Відповідно до пункту 2.3 розділу 2 Положення №530 час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях у воєнний час, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

У постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі №346/1454/17, від 02 квітня 2020 року у справі №185/4140/17, від 16 червня 2020 року у справі №185/7049/16-а, від 31 серпня 2022 року у справі №185/6919/16-а, від 17 жовтня 2022 року у справі №340/395/17, від 18 січня 2023 року у справі №1.380.2019.003739, від 21 березня 2023 року у справі №160/6146/19 висловлена правова позиція у подібних правовідносинах, за змістом якої час проходження служби, протягом якого особа брала участь у бойових діях в особливий період (участь в антитерористичній операції), підлягає зарахуванню до стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.

Здійснюючи перевірку доводів позивача щодо незарахування відповідачем періоду військової служби позивача у кратному розмірі (за період з 25.10.2021 по 12.02.2022, з 14.02.2022 по 23.02.2022, з 23.02.2022 по 20.06.2022), судом враховано, що позивач має статус учасника бойових дій, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 23.12.2022.

Довідкою військової частини НОМЕР_2 від 13.07.2023 №2350/убд підтверджується, що позивач у період з 25.10.2021 по 12.02.2022, з 14.02.2022 по 23.02.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в періоди здійснення зазначених заходів.

Крім того, довідкою військової частини НОМЕР_2 від 13.07.2023 №2349/убд підтверджується, що позивач у період з 23.02.2022 по 20.06.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Слов`янськ Донецької області.

Таким чином, період військової служби позивача з 25.10.2021 по 12.02.2022, з 14.02.2022 по 23.02.2022, з 23.02.2022 по 20.06.2022, протягом якого він брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною військовою агресією російської федерації проти України, підлягає зарахуванню із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Проте, як видно зі змісту розрахунку стажу позивача, вказаний період зараховано ГУ ПФУ у Одеській області без застосування кратності - один місяць служби за три місяці.

В той же час обґрунтованих мотивів незарахування вказаного періоду у пільговому обчисленні відповідачем у рішенні не наведено.

У відповідності до пп. «а» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», в редакції чинній на дату прийняття оскарженого рішення, до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Загальний період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції та бойових діях з 25.10.2021 по 12.02.2022, з 14.02.2022 по 23.02.2022, з 23.02.2022 по 20.06.2022 становить 8 місяців 23 дні.

У перерахунку кратності період страхового стажу становить 27 місяців 9 днів, тобто 2 роки 3 місяці 9 днів.

Від загального стажу вказаного в розрахунку за період з 01.11.2021 по 02.02.2023, що становить 1 рік 4 місяці необхідно відняти стаж 8 місяців 23 дні без урахування кратності, відповідно загальний стаж за цей період без пільг становить 7 місяців 7 днів.

Страховий стаж позивача з урахуванням пільг за період з 01.11.2021 по 02.02.2023 становить 2 роки 10 місяців 16 днів (2 р. 3 м. 9 дн. + 7 міс. 7 дн.).

Страховий стаж за періоди з 03.10.2014 по 08.06.2015, з 01.07.2021 по 07.07.2021, з 03.02.2023 по 08.10.2023, з 01.11.2023 по 30.06.2024, загалом становить 25 місяців 11 днів, тобто 2 роки 1 місяць 11 днів.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що загальний стаж позивача становить 4 роки 11 місяців 27 днів.

У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону №1058 особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп: від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки.

На день звернення позивача за призначенням пенсії його вік становив 31 рік 03 місяці 28 днів, отже, з урахуванням наведеного стажу позивач має право на призначення пенсії по інвалідності.

Вирішуючи питання щодо дати з якої позивач має право на призначення пенсії по інвалідності, суд звертає увагу, що відповідно до статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Отже, призначення пенсії відбувається з дати встановлення інвалідності але за умови звернення за призначенням пенсії не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. Якщо особа звернулась за призначенням пенсії пізніше вказаного строку, то пенсія призначається з дати звернення.

Судом встановлено, що інвалідність позивачу встановлена з 26.05.2023, однак за призначенням пенсії позивач звернувся 10.09.2024, тобто поза межами тримісячного строку, тому пенсія позивачу повинна бути призначена з 10.09.2024, відповідно позовні вимоги про її призначення з 26.05.2023 задоволенню не підлягають.

Твердження представника позивача про те, що позивач звертався за призначенням пенсії починаючи з 19.06.2023, суд не приймає, оскільки до матеріалів позовної заяви не додано примірника відповідної письмової заяви та доданих до неї документів, а також доказів їх подання до органів Пенсійного фонду України. Отже, наявність усних консультацій не підтверджує, що позивач звертався із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Щодо вимог позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, суд зазначає, що останнє повідомляючи позивача листом про результати розгляду його заяви щодо відмови у призначенні пенсії, не допустило порушення заявленого права позивача на призначення пенсії. Вказаний лист не є актом владно-розпорядчого характеру, безпосередньо не порушує заявлене право позивача на пенсію, оскільки не містять владних приписів. Натомість, рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності прийняло Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, дії зобов`язального характеру щодо проведення позивачу нарахування призначеної йому пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що призначив позивачу пенсію.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задоволенню не підлягають.

Разом з тим, згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також, як наголошується ЄСПЛ у рішенні по справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Верховний Суд у своїй практиці також неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/12).

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечувати реальне відновлення порушеного права.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням закріпленого статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку, є визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії №97 від 17.09.2024 та зобов`язання останнього зарахувати спірні періоди стажу в розрахунку один місяць служби за три місяці служби та призначити пенсію по інвалідності з 10.09.2024 відповідно до ст. 30, 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 139 КАС України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №97 від 17.09.2024 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 25.10.2021 по 12.02.2022, з 14.02.2022 по 23.02.2022, з 23.02.2022 по 20.06.2022 участі антитерористичній операції та в бойових діях під час дії воєнного стану в розрахунку один місяць служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію по інвалідності з 10.09.2024 відповідно до ст. 30, 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР