Справа № 520/20020/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 р. № 520/20020/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ТИТАН" до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство "ТИТАН" (вул. Дорожня, буд. 2-А,м. Первомайський,Харківська область,64107, код 25471663) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов.,м. Харків,61022, ), в якому просить суд:

- скасувати Постанову Відділу державного нагляду (контролю) Донецької, Луганської та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті № 029113 від 29.06.2023 року, про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн. до Приватного підприємства «Титан» № 029113 від 29.06.2023 року.

В обґрунтування позову зазначив, що Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті протиправно прийнято постанову про накладення штрафу на Приватне підприємство "ТИТАН", що здійснювало перевезення вантажу. Позивач вважає постанову такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 14.08.2023 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача було надано відзив по справі, яким у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022р. ведуться активні бойові дії, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Приватне підприємство "ТИТАН" є юридичною особою, основним видом господарської діяльності якого є Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Між ПП "ТИТАН" та ФГ "Аскольд-Агро" укладено договір перевезення добрив. На підставі якого ПП "ТИТАН" здійснювало перевезення амонію нітрат (селітра аміачна).

На підставі договору (ННІ 764321) оренди транспортних засобів марки MAN TGA 26.290 LL, державний номер НОМЕР_1 , шасі номер № НОМЕР_2 ; та причіп марки SCHWARZMULLER PA-3E, державний номер НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , тип - загальний причіп бортовий -Е, останні передані ОСОБА_1 строкове платне користування ПП "ТИТАН".

На підставі щотижневих графіків проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті у періоди з 22.05.2023 до 28.05.2023 (направлення №HP000920) інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України здійснювалися рейдові перевірки (перевірки на дорозі).

У ході проведення рейдових перевірок посадовими особами відповідача було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом:

- акт № AP025607 від 22.05.2023, час перевірки 13 год 48 хв, проведено перевірку транспортного засобу марки MAN TGA 26.290 LL, державний номер НОМЕР_1 , шасі номер № НОМЕР_2 ; та причіп марки SCHWARZMULLER PA-3E, державний номер НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , тип - загальний причіп бортовий -Е, зареєстровані на ОСОБА_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , (документ, що посвідчує особу водія посвідчення водія НОМЕР_5 від 20.12.2018), яким зафіксовано порушення відсутність документів визначених статей 34 та 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення небезпечного вантажу без свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, свідоцтво ДОПНВ про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі; протокол та адаптація тахографа.

Пояснень водій не надавав. З актом ознайомлений. Копію отримав.

На підставі акту № AP025607 від 22.05.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято оскаржувану постанову №029113 від 29.06.2023 року, якою на ПП "ТИТАН" накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

Не погоджуючись із рішенням суб`єкта владних повноважень, та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог виходив з такого.

Щодо належності транспортних засобів, суд одразу зазначає, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладається лише на автомобільних перевізників, а не на власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж (постанова від 23 серпня 2023 року Верховного Суду у справі № 600/1407/22-а). Автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору про перевезення вантажу надає відповідну послугу (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року у справі №520/11723/23).

Автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу (статті 33, 50 Закону України "Про автомобільний транспорт"), а не власник/користувач транспортного засобу.

Необхідно враховувати, що надання послуги з перевезення вантажів може передбачати використання (на законних підставах) транспортного засобу, який належить іншій особі, але ця обставина не змінює правового статусу перевізника в цих правовідносинах, особливо коли йдеться про застосування відповідальності, передбаченої абзацом третім частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Тому автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися).

Під час такого контролю можуть виникати ситуації, коли обсяг (перелік) наданих документів недостатній для встановлення всіх обставин, які мають значення для настання відповідальності. Але й адміністративно-господарський штраф (відповідно до статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт") накладається не на місці складення акту. Для цього призначається розгляд справи, під час якого посадова особа територіального органу Укртрансбезпеки має з`ясувати, зокрема, особу порушника, адже є очевидним, що автомобільний перевізник не може встановлюватися на основі самих лише слів водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Оскаржувана постанова прийнята щодо ПП "ТИТАН", як перевізника.

Тому, суд відхиляє доводи позивача, що постанова має складатися виключно щодо власника транспортного засобу, а не орендаря-перевізника.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001р. (далі - Закон №2344-III), автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст.48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження. Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається КМУ. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно абз.3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо необхідності свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів при перевезенні селітри аміачної.

Відповідно до п.2 розділу І Порядку видачі та оформлення свідоцтв про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, затвердженого 04.08.2018р. наказом Міністерства внутрішніх справ України №656, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.09.2018р. за №1042/32494 (надалі Порядок №656), цей Порядок розроблено з урахуванням вимог: Директиви 2008/68/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 24 вересня 2008 року про внутрішні перевезення небезпечних вантажів; додатків А, B до Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів від 30 вересня 1957 року (далі - ДОПНВ).

У п.4 розділу І Порядку №656 зазначено, що у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: змішувально-зарядна машина (транспортний засіб MEMU) - машина або транспортний засіб з установленим на ній (ньому) обладнанням для виготовлення вибухових речовин з небезпечних вантажів, що не є вибуховими, та їх заряджання; транспортний засіб АТ - транспортний засіб, крім транспортних засобів EX/III, FL або MEMU, призначений для перевезення небезпечних вантажів у контейнерах-цистернах чи переносних цистернах або багатоелементних газових контейнерах індивідуальною місткістю понад 3 м3, а також у вбудованих цистернах чи знімних цистернах місткістю понад 1 м3, та транспортний засіб-батарея місткістю понад 1 м3, крім транспортних засобів-батарей типу FL; транспортний засіб EX/II або EX/III - транспортний засіб, призначений для перевезення вибухових речовин та виробів (клас 1); транспортний засіб FL - транспортний засіб, призначений для перевезення рідин з температурою спалаху не вище 60°C (за винятком дизельного палива, газойлю та палива пічного легкого - №ООН 1202, що відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне Євро. Технічні умови (європейського стандарту EN 590:2013 + AС:2014) та має температуру спалаху, зазначену в цьому стандарті) у контейнерах-цистернах чи переносних цистернах або багатоелементних газових контейнерах індивідуальною місткістю понад 3 м3, у вбудованих чи знімних цистернах місткістю понад 1 м3; транспортний засіб, призначений для перевезення займистих газів у контейнерах-цистернах чи переносних цистернах або багатоелементних газових контейнерах індивідуальною місткістю понад 3 м3, у вбудованих чи знімних цистернах місткістю понад 1 м3, та транспортний засіб-батарея загальною місткістю понад 1 м3, призначений для перевезення займистих газів; транспортний засіб, призначений для перевезення стабілізованого пероксиду водню чи стабілізованого водного розчину пероксиду водню з масовою часткою пероксиду водню більше ніж 60% (клас небезпеки 5.1 №ООН 2015) у контейнерах-цистернах чи переносних цистернах індивідуальною місткістю понад 3 м3, а також у вбудованих цистернах чи знімних цистернах місткістю понад 1 м3. Інші терміни, що використовуються в цьому Порядку, вживаються в значеннях, наведених у ДОПНВ, Законі України «Про перевезення небезпечних вантажів» та ДСТУ 4500-1:2008 Вантажі небезпечні. Терміни та визначення понять.

За п.1 розділу ІІ Порядку №656 відповідність конструкції спеціалізованих транспортних засобів для перевезення небезпечних вантажів вимогам ДОПНВ підтверджується шляхом видачі свідоцтва про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів (далі - Свідоцтво), зразок якого наведено в додатку 2 до Правил №656, або шляхом продовження його строку дії відповідно до підрозділу 9.1.2.3 ДОПНВ.

Згідно з п.2 розділу ІІ Порядку №656 свідоцтво видається (продовжується) на всі транспортні засоби EX/II, EX/III, FL, AT, MEMU категорій N та O, які успішно пройшли обов`язковий технічний контроль, придатні до перевезення небезпечних вантажів та відповідають вимогам частини 9 ДОПНВ, які застосовуються до відповідного типу транспортних засобів з урахуванням перехідних положень, визначених у главі 1.6 та підрозділі 9.2.1.1 ДОПНВ.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Порядку №656 свідоцтво видається або продовжується регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС або територіальним сервісним центром регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС (далі - СЦ) за результатами перевірки відповідності конструкції, маркування та спеціального обладнання транспортного засобу вимогам ДОПНВ та цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, наведений транспортний засіб є загальним вантажним, а причіп - «загальний причіп бортовий -Е».

При цьому, вищенаведені свідоцтва не містять відомостей про те, що ці транспортні засоби дійсно відносяться до типів транспортних засобів EX/II, EX/III, FL, AT, MEMU категорій N та O.

Згідно з подорожнім листом вантажного автомобіля від 22.05.2023, позивач перевозив "добрива" у загальній вазі 22 тонни. Водночас, згідно з актом № AP025607 від 22.05.2023, позивачем здійснено перевезення амонію нітрат (селітра аміачна), який відповідно до Переліку небезпечних вантажів ДОПНВ зазначений під маркуванням «UA 1942, амонію нітрат, 5.1, ІІІ», тобто є небезпечним вантажем.

Відповідно до примітки до розділу 9.1.2 ДОПНВ для транспортних засобів, за винятком транспортних засобів EX/II, EX/III, FL, AT, MEMU, не потрібно спеціальних свідоцтв про допущення, крім свідоцтв, які потрібні згідно із загальними правилами безпеки, зазвичай застосованими до транспортних засобів у країні походження.

Так, згідно ст.19 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» транспортні засоби, якими перевозяться небезпечні вантажі, повинні відповідати вимогам безпеки, охорони праці та екології, а також у встановлених законодавством випадках мати відповідне маркування і свідоцтво про допущення до перевезення небезпечних вантажів. У разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів відповідність зазначеним вимогам транспортних засобів, обладнання, підготовки водіїв перевіряється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України з видачею відповідних свідоцтв про допуск до перевезення.

Згідно положень пп.3 п.9 розділу І Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених

При перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи, зокрема, у випадках, передбачених ДОПНВ, на транспортній одиниці мають бути додатково такі документи:

- свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, передбачене розділом 9.1.3 додатка B до ДОПНВ, на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу, зразок якого наведено в додатку 2 до цих Правил (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 х 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою);

- свідоцтво ДОПНВ про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі (далі - свідоцтво ДОПНВ про підготовку водія), передбачене розділом 8.2.1 додатка B до ДОПНВ;

- письмові інструкції, передбачені розділом 5.4.3 додатка А до ДОПНВ.

Письмові інструкції зберігаються в кабіні транспортного засобу в легкодоступному місці. Автомобільний перевізник забезпечує ознайомлення водіїв, які беруть участь у перевезенні, із змістом письмових інструкцій та належне виконання ними зазначених інструкцій.

Позивачем ні на етапі розгляду справи контролюючим органом, ні до суду не подано докази, що свідчили про наявність необхідних документів для перевезення небезпечних вантажів.

Оскільки підчас перевезення небезпечного вантажу у позивача були відсутні документи, передбачені ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутнє свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення визначених небезпечних вантажів, інструкції на випадок аварій або надзвичайних ситуацій, та у водія відсутнє свідоцтво ДОПНВ про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, тому суд дійшов висновку, що постанова відповідача №029113 від 29.06.2023 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Інші доводи позивача не впливають на зміст основного правопорушення та не спростовують встановлених обставин справи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "ТИТАН" (вул. Дорожня, буд. 2-А,м. Первомайський, Харківська область,64107, код 25471663) до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов