Справа № 755/19843/24
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/92/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., вивчивши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Дудки Ганни Вікторівни, Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Дудки Ганни Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просить визнати незаконними дії інспектора та скасувати постанову Серії 2КІ від 22.10.2024 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що о 12 год. 16 хв. 22 жовтня 2024 року інспектором з паркування Дудкою Ганною Вікторівною, зафіксовано в режимі фотозйомки порушення ОСОБА_1 правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м.Київ, вул. Андрія Малишка, 2, тобто, начебто здійснено зупинку на проїзній частині у два і більше рядів, що суттєво перешкоджало дорожньому руху, чим він порушив п.15.4 Правил дорожнього руху. Відповідно до вказаного правопорушення ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. Транспортний засіб « Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 примусово евакуйовано на штраф майданчик. 22.10.2024 р. о 14 год. 29 хв. ОСОБА_1 було сплачено штраф та послуги з примусової евакуації автомобіля і час перебування на штраф майданчику автомобіля. З вказаною постановою та матеріалами справи його ознайомлено не було. В безапелятивному тоні його повідомили про необхідність сплатити вказані вище суми, інакше не повернуть автомобіль. Також будь яких пояснень від нього ніхто не отримував, що саме він порушив, ніхто не пояснював.

Вважають, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав:

22.10.2024 року ОСОБА_1 не порушуючи правил дорожнього руху здійснив зупинку транспортного засобу на майданчику для зупинки автомобілів, на одному, із позначених розміткою, місць для паркування та пішов у справах. Коли повернувся, автомобіля не було. Стало відомо, що автомобіль забрали на штраф майданчик. Де, щоб повернути свій автомобіль, позивач повинен був заплатити незаконно накладений штраф за дії, які він не вчиняв, не порушував ПДР та адмін.кодекс.

Не погоджуючись з постановою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП, накладення адміністративного стягнення, та оплату послуг з примусового евакуювання автомобіля позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Дудки Ганни Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення був переданий для розгляду за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 січня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та виклику осіб за наявними у справі матеріалами.

27.01.2025 року представник Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) О.Садовський подав клопотання про заміну неналежного відповідача у справі. Вважають, що позов заявлено до неналежного відповідача - інспектора з паркування Дудки Г.В., тоді як у справі що розглядається належним і єдиним відповідачем є Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена оскаржувана постанова.

28.01.2025 року через систему «Електронний суд» представником Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) О.Садовським подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

10.02.2025 року через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Крестьяніновою Л.В. подано клопотання про доручення до провадження співвідповідача (відповідач 2) Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою від 22 жовтня 2024 року серії 2КІ № у справі про адміністративне правопорушення, інспектором з паркування Дудкою Ганною Вікторівною, зафіксовано в режимі фотозйомки порушення ОСОБА_1 правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП України. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 22.10.2024 року о 12 год. 16 хв. на вул. Андрія Малишка, 2 в м. Києві поставив транспортний засіб на проїзний частині у два і більше ряди, чим порушив п.15.4 ПДР України.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 4 ст. 283 КУпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п. 15.1 ПДР України).

Відповідно до пункту 15.4 Правил, транспортні засоби не дозволяється ставити на

проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Порушення правил зупинки, стоянки є адміністративним порушенням, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Частиною 3 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з приміткою до статті, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Стаття 14-2 КУпАП визначає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Судом було оглянуто роздруковані фотознімки та встановлено, що автомобіль марки засобу «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , був розміщений за адресою м. Київ, вул. Андрія Малишка, 2, вбачається відсутність будь-яких дорожніх знаків та/або дорожньої розмітки, які б свідчили про наявність в місці, де було розміщено транспортний засіб Позивача відведеного майданчика для паркування.

Як вбачається з матеріалів фотофіксації оскаржуваної постанови, транспортний засіб

Позивача розміщено другим рядом посеред проїзної частини, а не у відповідності до положень п. 15.1 Правил. При цьому, відсутня будь-яка розмітка.

Тобто, наявні в матеріалах справи докази дають можливість достеменно встановити, що позивачем було порушено правила зупинки, стоянки, що суттєво перешкоджає дорожньому руху та створює загрозу безпеці руху. Разом з цим, доводи позивача на підтвердження правомірності його дій не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, є доведеним, а отже дії інспектора з паркування є правомірними.

Позивач, на вимогу ч.1 ст.77 КАС України, не надав жодних належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та спростовували б правомірність оскаржуваної постанови.

Таким чином, суд доходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Департаменту територіального контролю м. Києва Дудки Ганни Вікторівни, Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.А. Галась