Справа № 300/768/25
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2025-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань відводу судді
"13" лютого 2025 р. справа № 300/768/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження розглянув заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Верес" до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
Представник Приватного підприємства "Верес" звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024, судову справу № 300/768/25 передано судді Панікару І.В.
12.02.2025 представником позивача подано заяву про відвід головуючого судді по справі.
Вказана заява мотивована тим, що 11.02.2025 ПП «Верес» звернулось до Городенківського районного суду Івано-Франківської області із позовом до Держави Україна про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади в особі судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду Панікара І.В., за бюджетною програмою на користь Приватне підприємство «Верес» 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди. Окрім того, 11.02.2025 ПП «Верес» звернулось до Вищої ради правосуддя із скаргою щодо дисциплінарного проступку судді ОСОБА_1 від 11.02.2025.
Розглядаючи вказану заяву, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:
«об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
«суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Надаючи оцінку об`єктивності судді (суддів) під час вчинення ним (ними) процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя (судді) під час виконання ним (ними) своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє поведінка судді (суддів) у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею (суддями) дії, які можуть стати приводом для позбавлення права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи судді повинні утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Судді утримуються від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Водночас вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.
Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Стаття 6 Конвенції вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами.
Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Водночас за сталою та послідовною практикою Великої Палати Верховного Суду, наведеною, зокрема в ухвалах у справах № 990/119/23, № 990/136/23, № 990/20/23, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Перевіряючи мотиви, з яких виходив заявник, обґрунтовуючи заяву про відвід судді, суд зазначає наступне.
Так, 31.01.2025 представник Приватного підприємства "Верес" звернувся до суду з адміністративним позовом до Городенківської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення Городенківської міської ради від 12.08.2014 № 2079 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населеного пункту міста Городенки».
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2025, судову справу № 300/643/25 передано судді Панікару І.В.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 позовну заяву Приватного підприємства "Верес" залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням представник заявника 11.02.2025 подав скаргу до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарного проступку судді по справі Івано-Франківського окружного адміністративного суду № 300/643/25, мотивувавши тим, що суддя Панікар І.В. у такий спосіб перешкоджає ПП «Верес» у доступі до суду.
Окрім того, Приватне підприємство "Верес" 11.02.2025 подало до Городенківського районного суду Івано-Франківської області позовну заяву про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади за бюджетною програмою на користь Приватне підприємство «Верес» 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди.
Вказана позовна заява вмотивована аналогічними підставами, що наведені в скарзі до Вищої ради правосуддя щодо дисциплінарного проступку судді по справі Івано-Франківського окружного адміністративного суду № 300/643/25.
Суд зазначає, що ці мотиви фактично зводяться до незгоди з судовим рішенням в за результатом розгляду іншої адміністративної справи, що у відповідності до положень частини четвертої статті 36 КАС України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.
Наведені представником позивача доводи, на думку суду, не вказують на наявність обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви у неупередженості та/або об`єктивності судді Панікара І.В., а жодні докази, які б містили належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення цих гарантій вказаним суддею як з погляду суб`єктивного, так і з погляду об`єктивного критерію, яким керується ЄСПЛ, - відсутні.
Саме лише покликання заявника на подання позовної заяви до районного суду чи подання скарги щодо дисциплінарного проступку судді, за відсутності доказів, що питання в них пов`язані зі справою, яка розглядається, за відсутності будь - яких інших об`єктивних і підтверджених доказами обставин й фактів, які могли б викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності зазначеного судді, не утворює самостійної та достатньої підстави для його відводу від розгляду цієї справи.
У поданій заявником заяві про відвід судді Панікар І.В. не зазначено того, як саме вказані факти вплинув (можуть вплинути) на його поведінку у судовому процесі чи поза ним, на його ставлення до учасників справи у цьому конкретному провадженні, або яким чином ці обставини вплинули на неупередженість, безсторонність та об`єктивність цього судді.
Сумнів у неупередженості суддів у зв`язку з вчиненням процесуальних дій та прийняттям рішенням у справі не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду.
Водночас, суд звертає увагу, що приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Зазначені представником позивача у заяві про відвід обставини: подання позовної заяви до районного суду чи подання скарги щодо дисциплінарного проступку судді, не впливають на неупередженість судді при розгляді даної адміністративної справи та не свідчать про особисту зацікавленість останнього в розгляді, але можуть викликати сумніви в учасників справи чи сторонніх спостерігачів щодо безсторонності та неупередженості суду.
При вказаних обставинах, з метою забезпечення судом достатніх гарантій справедливого відправлення судочинства, виключення будь-якого сумніву щодо безсторонності, неупередженості та об`єктивності судді Панікара І.В. на думку розсудливого і поінформованого спостерігача у контексті оціночного розуміння «інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», що не містить конкретного і вичерпного переліку підстав (критеріїв), суд дійшов висновку, що заява представника Приватного підприємства «Верес» про відвід судді підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 36, 39, 40, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
1. Заяву представника Приватного підприємства «Верес» про відвід судді у справі №300/768/25 - задовольнити.
2. Відвести суддю Панікара І.В. від розгляду адміністративної справи № 300/768/25 за позовною заявою Приватного підприємства "Верес" до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
3. Матеріали адміністративного позову передати до канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду, для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу справи між суддями.
Ухвала окремо не оскаржується, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення, постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Панікар І.В.