Справа № 320/1793/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1793/23
УХВАЛА

10 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Кобаля М.І.,

Штульман І.В.,

При секретарі: Долинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Штульман Ігоря Володимировича про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Львівської міської ради, Винниківської міської ради, Управління Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Західного офісу Держаудитслужби, Державної аудиторської служби України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування розпоряджень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, Львівської міської ради, Винниківської міської ради, Управління Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Західного офісу Держаудитслужби, Державної аудиторської служби України, в якому, просила:

- визнати бездіяльність посадових осіб Винниківської міської ради, Виконкому Винниківської міської ради, Львівської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині невиконання рішень національних судів та рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 «Яворовенко та інші проти України»;

- зобов`язати Державну аудиторську службу України та Західний офіс Державної аудиторської служби України зробити перевірку правильності нарахування середньомісячної заробітної плати як держслужбовцю за період з 26.04.2005 по 20.10.2022 або по день винесення судом рішення з урахуванням індексації, компенсації, коригування боргу, за ранг, стаж роботи, категорію держслужбовця на посаді заступника міського голови м. Винники, зробити перевірку сплати податків за період з 26.04.2005 по 20.10.2022 або по день винесення судом рішення, здійснити перевірку «Дублікату» трудової книжки від 19.07.2019 серії НОМЕР_1 та особової справи ОСОБА_1 , здійснити перевірку законності розпоряджень, які посадові особи Винниківської міської ради, Львівської міської ради приймали всупереч рішень Національних судів про заборону ліквідації та реорганізації посади заступника мера з соціально-економічних питань за №349 від 14.05.2021 до 30.07.2021, не виконавши рішення Національних судів щодо належного поновлення ОСОБА_1 на посаді та надання їй відповідної трудової книжки з правильним нарахуванням середньомісячної заробітної плати за період з 26.04.2005 по день її звільнення 23.11.2020 та надання їй відповідного «Дублікату» трудової книжки та перевірити розпорядження від 23.11.2020 за №190к про незаконне звільнення ОСОБА_1 з посади під час її лікування;

- визнати неправомірними дії Львівської міської ради, Винниківської міської ради, Виконкому Винниківської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради щодо скасування посади заступника міського голови м. Винники з соціально-економічних питань за №349 від 14.05.2021 до 30.07.2021, не виконавши рішення Національних судів та рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 «Яворовенко та інші проти України»;

- зобов`язати скасувати незаконне розпорядження від 23.11.2020 №190к у зв`язку з невиконанням рішень національних судів та рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 «Яворовенко та інші проти України», посадових осіб Львівської міської ради та Винниківської міської ради;

- зобов`язати посадови осіб Львівської міської ради, Винниківської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради відновити посаду заступника міського голови з соціально-економічних питань у зв`язку з невиконанням рішень національних судів та рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 «Яворовенко та інші проти України» та поновити належним чином на займаній посаді ОСОБА_1 , надаючи їй належну заробітну плату та нову відновлену трудову книжку, яка б відповідала Інструкції заповнення трудових книжок №58;

- визнати бездіяльність Державної аудиторської служби України, Західного офісу Державної аудиторської служби України щодо надання неналежної відповіді 18.11.2022, на звернення від 20.10.2022 або по день постановлення судом рішення з індексацією, компенсацією, коригуванням боргу, за ранг категорію, стаж роботи держслужбовця, а також нездійснення перевірки правильності нарахуванням за 18 років невикористаних відпусток з індексацією, компенсацією, коригуванням боргу, за ранг, категорію, стаж роботи держслужбовця та неналежно оформленого «Дублікату» трудової книжки від 19.07.2019 серії НОМЕР_1 та особової справи ОСОБА_1 ;

- визнати бездіяльність Управління Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо здійснення перевірки правильності нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 26.04.2005 по 20.10.2022 або по день постановлення судом рішення з індексацією, компенсацією, коригуванням боргу, за ранг, категорію, стаж роботи держслужбовця, а також нездійснення перевірки правильності нарахування за 18 років невикористаних відпусток з індексацією, компенсацією, коригуванням боргу, за ранг категорію стаж роботи держслужбовця та неналежно оформленого «Дублікату» трудової книжки від 19.07.2019 серії НОМЕР_1 та особової справи ОСОБА_1 та невиконання рішень Національних судів, рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 «Яворовенко та інші проти України», невжиття належних заходів реагування щодо посадових осіб Винниківської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради;

- зобов`язати посадових осіб Львівської міської ради, Винниківської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн за невиконання рішень Національних судів, рішення ЄСПЛ від 17.07.2014 «Яворовенко та інші проти України», підробку «Дублікату» трудової книжки від 19.07.2019 серії НОМЕР_1 , внаслідок чого позивачка не може оформити пенсію по інвалідності як держслужбовець, не правильне нарахування середньомісячної заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 26.04.2005 по 20.10.2022 або по день постановлення судом рішення, ненарахування виплат за невикористані відпустки за 18 років та неправильне нарахування без індексації, компенсації, коригування боргу, за ранг, категорію, стаж роботи та незаконні численні звільнення без поновлення на попередній посаді, несплату податків в пенсійний фонд України із заробітної плати, що підтверджується випискою з пенсійного України у Львівській області, доведення людини до голодної смерті через неможливість оформити належним чином пенсію по інвалідності, як держслужбовець, внаслідок невиконання судових рішень.

У подальшому, позивачем направлено до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідної до якої позивач доповнила позовні вимоги наступними:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 травня 2020 року №624-О «Про затвердження переспективного плану формування територій громад Львівської області» в частині включення Винниківської територіальної громади Львівського району Львівської області до Львівської територіальної громади з адміністративним центром у м. Львові до повного виконання рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року «Яворовенко та інші проти України» та рішень Національних судів по справах №2а-1041/08, №813/719/16, №813/5929/15, №463/6946/22, оскільки через приєднання громади м. Винники до Львівської територіальної громади була ліквідована посада Заступника міського голови м. Винники з соціально-економічних питань без виконання рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року «Яворовенко та інші проти України» та рішень Національних судів по справах №2а-1041/08, №813/719/16, №813/5929/15, №463/6946/22;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 травня 2020 року №624-О «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Львівської області» в частині включення Винниківської територіальної громади Львівського району Львівської області до Львівської територіальної громади з адміністративним центром у м. Львові;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року №718р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області» в частині включення Винниківської територіальної громади Львівського району Львівської області до Львівської територіальної громади з адміністративним центром у м. Львові без виконання рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року «Яворовенко та інші проти України» та рішень Національних судів по справах №2а-1041/08, №813/719/16, №813/5929/15, №463/6946/22;

- визнати протиправними дії Львівської міської ради про ліквідацію та реорганізацію посади заступника мера з соціально-економічних питань за №349 від 14 травня 2021 року до 30 липня 2021 року без виконання рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року «Яворовенко та інші проти України» та рішень Національних судів.

Також відповідно до вказаної заяви позивачем викладено первісні позовні вимоги в наступній редакції:

- визнати бездіяльність посадових осіб Винниківської міської ради, Виконкому Винниківської міської ради, Львівської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині невиконання рішень національних судів та рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року «Яворовенко та інші проти України»;

- зобов`язати Державну аудиторську службу України та Західний офіс Державної аудиторської служби України зробити перевірку правильності нарахування середньомісячної заробітної плати як держслужбовцю за період з 26 квітня 2005 року по день винесення судом рішення з урахуванням індексації, компенсації, коригування боргу, за ранг, стаж роботи, категорію держслужбовця на посаді заступника міського голови м. Винники, зробити перевірку сплати податків за період з 26 квітня 2005 року по день винесення судом рішення, здійснити перевірку «Дублікату» трудової книжки від 19 липня 2019 року серії НОМЕР_1 та особової справи ОСОБА_1 , здійснити перевірку законності розпоряджень, які посадові особи Винниківської міської ради, Львівської міської ради приймали всупереч рішень Національних судів про заборону ліквідації та реорганізації посади заступника мера з соціально-економічних питань за №349 від 14 травня 2021 року до 30 липня 2021 року, не виконавши рішення Національних судів щодо належного поновлення ОСОБА_1 на посаді та надання їй відповідної трудової книжки з правильним нарахуванням середньомісячної заробітної плати за період з 26 квітня 2005 року по день винесення судом рішення;

- визнати неправомірними дії Львівської міської ради, Винниківської міської ради, Виконкому Винниківської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради щодо скасування посади заступника міського голови м. Винники з соціально-економічних питань за №349 від 14 травня 2021 року до 30 липня 2021 року, не виконавши рішення Національних судів та рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року «Яворовенко та інші проти України»;

- зобов`язати посадових осіб Львівської міської ради, Винниківської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради відновити посаду заступника міського голови з соціально-економічних питань у зв`язку з невиконанням рішень національних судів та рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року «Яворовенко та інші проти України» та поновити належним чином на займаній посаді ОСОБА_1 , надаючи їй попередню посаду заступника міського голови м. Винники з соціально-економічних питань та зобов`язати виплатити належну заробітну плату з 26 квітня 2005 року по день винесення судом рішення з індексацією, компенсацією, коригуванням боргу, за ранг, категорію держслужбовця, стаж роботи та зобов`язати виплатити борг за 18 невикористаних відпусток, відновити нову трудову книжку, яка б відповідала Інструкції заповнення трудових книжок №58;

- визнати бездіяльність Державної аудиторської служби України щодо надання неналежної відповіді 18 листопада 2022 року, на звернення ОСОБА_1 від 20 жовтня 2022 року щодо здійснення перевірки правильності нарахування заробітної плати за період з 26 квітня 2005 року по день постановлення судом рішення з індексацією, компенсацією, коригуванням боргу, за ранг, категорію, стаж роботи держслужбовця, а також нездійснення перевірки правильності нарахуванням за 18 років невикористаних відпусток з індексацією, компенсацією, коригуванням боргу, за ранг, категорію, стаж роботи держслужбовця та неналежно оформленого «Дублікату» трудової книжки від 19 липня 2019 року серії НОМЕР_1 та особової справи ОСОБА_1 ;

- визнати бездіяльність Управління Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо здійснення перевірки правильності нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 26 квітня 2005 року день постановлення судом рішення з індексацією, компенсацією, коригуванням боргу, за ранг, категорію, стаж роботи держслужбовця, а також нездійснення перевірки правильності нарахування за 18 років невикористаних відпусток з індексацією, компенсацією, коригуванням боргу, за ранг, категорію, стаж роботи держслужбовця та неналежно оформленого «Дублікату» трудової книжки від 19 липня 2019 року серії НОМЕР_1 та особової справи ОСОБА_1 та невиконання рішень Національних судів, рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року «Яворовенко та інші проти України», невжиття належних заходів реагування щодо посадових осіб Винниківської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради;

- зобов`язати посадових осіб Львівської міської ради, Винниківської міської ради, Департаменту міської агломерації Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Управління Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Кабінет Міністрів України, Державну аудиторську службу України відшкодувати моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн за невиконання рішень Національних судів, рішення ЄСПЛ від 17 липня 2014 року «Яворовенко та інші проти України» завдяки протиправному розпорядженню Кабінету міністрів України від 27 травня 2020 року за №624-О «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Львівської області» та незаконному скасуванні посади заступника міського голови м. Винники з соціально-економічних питань №349 від 14 травня 2021 року до 30 липня 2021 року посадовими особами Львівської міської ради, підробку «Дублікату» трудової книжки від 19 липня 2019 року серії НОМЕР_1 , внаслідок чого позивач не може оформити пенсію по інвалідності як держслужбовець, не правильне нарахування середньомісячної заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 26 квітня 2005 року по день постановлення судом рішення, ненарахування виплат за невикористані відпустки за 18 років та неправильне нарахування без індексації, компенсації, коригування боргу, за ранг, категорію, стаж роботи та незаконні численні звільнення без поновлення на попередній роботі, несплату податків в пенсійний фонд України із заробітної плати, що підтверджується випискою з пенсійного фонду України у Львівській області, доведення людини до голодної смерті через неможливість оформити належним чином пенсію по інвалідності, як держслужбовець, внаслідок невиконання судових рішень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У подальшому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року прийнято справу №320/1793/23 до свого провадження, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху після відкриття. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали. Попереджено позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надалі, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

21 листопада 2024 року для розгляду зазначеної справи було призначено колегію суддів у складі судді - доповідача Оксененка О.М., суддів Ганечко О.М. та Кузьменка В.В.

У подальшому, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2024 року для розгляду зазначеної справи було призначено колегію суддів у складі судді - доповідача Оксененка О.М., суддів Кобаля М.І. та Штульман І.В.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 січня 2025 року.

Водночас, під час підготовки цієї справи до судового розгляду суддею Штульман І.В. було подано заяву про самовідвід на підставі пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Розглянувши вказану заяву, судова колегія приходить до висновку про наявність правових підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 6 КАС України кожному гарантовано право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Це положення узгоджується зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Відповідно до частин першої, другої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Як вбачається із цієї норми, головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а метою самовідводу - запобігти будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (справа Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) п. 98).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Щодо об`єктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У рішенні «Газета-Центр проти України» від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться».

Європейський суд з прав людини у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії» зазначає, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи вищезазначене, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Враховуючи, що існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр, судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

Отже, підставою для самовідводу судді не обов`язково є обставини, зазначені в статті 36 КАС України, але є і інші обставини, які можуть викликати у будь-якого стороннього спостерігача сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

Подаючи заяву про самовідвід, суддя Штульман І.В. зазначає про наявність у нього обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності, виходячи з наступного.

Вказана заява вмотивована тим, що з 13 січня 2007 року до 29 лютого 2024 року суддя Штульман І.В. перебував на посаді судді Вищого адміністративного суду України.

Вищим адміністративним судом України 02 квітня 2013 року у справі №К/9991/42267/12 (№ 2а-800/11) у складі головуючого судді Штульман І.В. у справі було скасовано постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 04 липня 2011 року і окремі ухвали Шевченківського районного суду міста Львова від 04 липня 2011 року, постанову і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Винниківської міської ради міста Львова про стягнення моральної шкоди, заробітної плати за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі у зв`язку зі збільшенням її розміру, стягнення компенсації, скасування розпорядження, видачу дубліката трудової книжки.

Рішенням Вищої ради юстиції від 02 червня 2016 року №1125/0/15-16 відмовлено у відкритті дисциплінарної справи за скаргами ОСОБА_1 стосовно судді Вищого адміністративного суду України Штульман І.В.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 08 червня 2017 року №1452/1дп/15-17 відмовлено у відкритті дисциплінарної справи за скаргами ОСОБА_1 стосовно судді Вищого адміністративного суду України Штульман І.В.

У подальшому, рішенням Вищої ради правосуддя від 22 лютого 2024 року №539/0/15-24 суддю Штульман І.В. було переведено з посади судді Вищого адміністративного суду України на посаду судді Шостого апеляційного адміністративного суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, участь судді Штульман І.В. у даній справі в суді апеляційної інстанції може викликати будь-які сумніви у стороннього спостерігача в безсторонності та неупередженості судового розгляду у даній справі.

У силу вимог частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Отже, з метою недопущення виникнення обставин, які можуть викликати в учасників справи сумнів щодо неупередженості судді Штульман І.В., колегія суддів приходить до висновку, що заявлений самовідвід є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39-41, 248, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Штульман Ігоря Володимировича про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Штульман Ігоря Володимировича від участі в розгляді справи №320/1793/23.

Передати справу для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді М.І. Кобаль

І.В. Штульман