Справа № 520/25719/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 р.Справа № 520/25719/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

представник позивача Бакулін А.С.;

представник відповідача Озацька А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Завод "Електроважмаш на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.05.23 року по справі № 520/25719/21

за позовом Акціонерного товариства Завод "Електроважмаш

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство Завод "Електроважмаш, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 від 16.11.2021 року яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного, податкового періоду на 255 630,00 грн;

- скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 від 16.11.2021 року яким встановлено суму завищеного від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 4 541 428,00 грн;

- скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 від 16.11.2021 року яким встановлено суму завищеного бюджетного відшкодування на 77 940, 00 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 38 970,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що при проведенні перевірки контролюючим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки є неправомірними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 2 від 16.11.2021, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного, податкового періоду на 255 630,00 грн, № 2 від 16.11.2021, яким встановлено суму завищеного від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 4 541 428,00 грн, № 2 від 16.11.2021 яким встановлено суму завищеного бюджетного відшкодування на 77 940, 00 грн., прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 520/25719/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень № 2 від 16.11.2021 року в частині завищення суми бюджетного відшкодування в розмірі 1509, 00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 754,50,00 грн. та № 2 від 16.11.2021 року в частині зменшення від`ємного значення податку на прибуток на 7545,00 грн; податкового повідомлення - рішення № 2 від 16.11.2021 року в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 38970,00 грн.

В цій частині прийнято нове судове рішення , яким позов Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" задоволено.

Скасовано податкові повідомлення - рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 2 від 16.11.2021 року в частині завищення суми бюджетного відшкодування в розмірі 1509, 00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 754,50,00 грн. та № 2 від 16.11.2021 року в частині зменшення від`ємного значення податку на прибуток на 7545,00 грн;

Скасовано податкове повідомлення рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 2 від 16.11.2021 року в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 38970,00 грн.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 р по справі № 520/25719/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2024 року касаційну скаргу Акціонерного товариства Завод Електроважмаш задоволено частково.

Касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року залишено без змін.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Так, позивач, що господарських правовідносин з з ТОВ ПРАКТИКА-М12, в апеляційній скарзі зазначає, що між ним та ТОВ "ПРАКТИКА - МІ 2" було укладено договір №8/1 від 06.12.2018 за якими виконувалися реальні послуги.

Про реальність даних послуг (техобслуговування автоматичної пожежної сигналізації) свідчить серед іншого те, що вони є обов`язковими згідно законодавства, а не укладаються лише в силу волевиявлення сторін.

Необхідність техобслуговування автоматичної пожежної сигналізації передбачена розділом 11, пунктом А. 11.2.1 Додатку А ДСТУ-Н CEN/TS 54-14:2009 Системи пожежної сигналізації та оповіщення. Частина 14. Настанови щодо побудови, проектування, монтування, введення в експлуатацію, експлуатування і технічного обслуговування (CEN/TS 54-14:2004, ГОТ), Додатку Ж ДБН В.2.5- 56:2014 Системи протипожежного захисту, п.1.4 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417.

Представник позивача зазначає, що платник податків не наділений правом вимагати від контрагента документи, що підтверджують факти придбання останнім товару, тим більше до інших контрагентів у ланцюгу постачання. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій, вчинених між замовником та його безпосередніми контрагентами.

Договором про надання послуг №8/1 від 06.12.2018 чітко визначений предмет послуг, які Виконавець (ТОВ "ПРАКТИКА - МІ2") зобов`язується надавати Замовнику (позивачу) за плату. Також Договором №8/1 передбачені взаємні права та обов`язки сторін. Передбачено, що сторони несуть майнову відповідальність за невиконання зобов`язань, передбачених даним Договором, у відповідності до чинного законодавства України (п.6.1). Договір відповідає нормам чинного законодавства, зокрема, ст. 179, 180 Господарського кодексу України, ст. 203 Цивільного кодексу України, немає ознак недійсності, передбачених ст. 215 Цивільного кодексу України та іншими нормами законодавства.

Представник позивача зазначає, що відповідач наводить інформацію та робить свої висновки стосовно ТОВ "ПРАКТИКА - МІ2", ТОВ ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ+ на підставі даних виключно інформаційних баз або даними інтернет-ресурсів, а не первинною документацією, як цього вимагає чинне законодавство України. Цю ж інформацію суд 1-ї інстанції відобразив у Рішенні. Проте податкова інформація, яка міститься в інформаційно-аналітичних базах щодо контрагентів позивача стосовно ланцюгів постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, має виключно інформативний характер та не вважається належним доказом у розумінні процесуального закону.

До того ж відповідач, ґрунтуючись виключно на припущеннях, без належних юридичних, економічних та інших обґрунтованих підстав стверджує, про відсутність у контрагента позивача основних фондів, приміщень транспорту, належної кількості працівників для надання послуг за Договором №8/1.

До того ж формальні недоліки первинних документів жодним чином не свідчать про відсутність реальності господарської операції, оскільки ці документи містять достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображають її економічну суть, особистий підпис, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Представник позивача вважає, що суд першої інстанції не пересвідчився щодо наявності доказів про відсутність ліцензій; не звертає увагу, що згідно внесених Постановою КМУ від 02.12.2020 №1190 (набрала чинності з 05Л2.2020) змін до Постанови КМУ від 23.11.1016 №852 Деякі питання ліцензування господарської діяльності з надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення, техобслуговування автоматичної пожежної сигналізації не є ліцензійним видом діяльності. Тобто, на січень 2021 року, коли, як вважає суд 1-ї інстанції, погоджуючись з позицією відповідача, ТОВ ПРАКТИКА-М 12 було завищено податкові зобов`язання по взаємовідносинам відповідачем - ліцензія на здійснення техобслуговування автоматичної пожежної сигналізації не передбачена законодавством; не взяв до уваги, що у разі коли особа виконує роботи (надає послуги), що підлягають ліцензуванню, без ліцензії, це не свідчить про відсутність факту отримання товарів/послуг. Але це надає право зацікавленій особі оскаржити такий правочин, у відповідності до ст.227 Цивільного кодексу України, звернувшись до суду з вимогою про визнання його недійсним. І лише у разі підтвердження такого порушення судом, на підставі рішення, що набрало законної сили, такий правочин визнається недійсним та до нього можуть бути застосовані наслідки, передбачені

На переконання представника позивача, ТОВ "Завод Електроважмаш" не порушувало при виборі контрагента ТОВ "ПРАКТИКА - МІ2" та укладенні з ним договору принципу належної обачності.

Крім того, 30.12.2024 року представником відповідача подано до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення з яких вбачається, що податковий кредит по взаємовідносинам з ТОВ ПРАКТИКА-М12 відображено в рядку 23 додатка 3 "РОЗРАХУНОК СУМИ БЮДЖЕТНОГО ВІДШКОДУВАННЯ (Д3)" до декларації з ПДВ за лютий 2021року від 18.02.2021 № , тобто заявлено до відшкодування з бюджету.

В зв`язку з вищевикладеним, висновки контролюючого органу щодо нереальності операцій платника з ТОВ ПРАКТИКА-М12 покладені в основу податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 (за формою В1), згідно якого платнику зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану до відшкодування на рахунок платника у банку на загальну суму 77 940,0 грн., в т.ч. за лютий 2021 на суму 1 509,0 грн., про що свідчить зміст зазначеного податкового повідомлення-рішення.

Так, згідно табличних даних податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 (за формою В1) в розрахунку зменшенної суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану до відшкродування на рахунок платника у банку в розрізі Декларацій з ПДВ, звітних періодів, сум завищення бюджетного відшкодування та застосованих штрафних санкцій, визначено суму завищення бюджетного відшкодування за звітний період лютий 2021 року в розмірі 1 509 грн, що відповідає періоду та сумі проведених господарських операцій АТ ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ з ТОВ ПРАКТИКА-М 12.

Представник відповідача вважає, що в основу для прийняття податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 відповідачем покладено висновки лише щодо не нарахування податкових зобов`язань по операціям з надання гарантійних послуг, що призвело до зменшення залишку відємного значення з ПДВ в сумі 255 630,0 грн.

Таким чином, на переконання представника відповідача доводи позивача що нібито в основу для прийняття податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 відповідачем покладено висновки щодо нереальності операцій платника з ТОВ ПРАКТИКА-М12 не підтверджуться висновками акту перевірки.

31.01.2025 року відповідачем подано до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, в яких представник відповідача зазначає, що висновки контролюючого органу щодо нереальності операцій платника з ТОВ «ПРАКТИКА-М12» покладені в основу податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 (за формою В1), згідно якого платнику зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану до відшкродування на рахунок платника у банку на загальну суму 77 940,0 грн., в т.ч. за лютий 2021 на суму 1 509,0 грн., про що свідчить зміст зазначеного податкового повідомлення-рішення.

Так, згідно табличних даних податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 (за формою В1) в розрахунку зменшенної суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану до відшкродування на рахунок платника у банку в розрізі Декларацій з ПДВ, звітних періодів, сум завищення бюджетного відшкодування та застосованих штрафних санкцій, визначено суму завищення бюджетного відшкодування за звітний період лютий 2021 року в розмірі 1 509 грн, що відповідає періоду та сумі проведених господарських операцій АТ «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» з ТОВ «ПРАКТИКА-М12».

Тобто, в основу для прийняття податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 відповідачем покладено висновки лише щодо не нарахування податкових зобов`язань по операціям з надання гарантійних послуг, що призвело до зменшення залишку відємного значення з ПДВ в сумі 255 630,0 грн.

На переконання представника відповідача, що доводи позивача що нібито в основу для прийняття податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 відповідачем покладено висновки щодо нереальності операцій платника з ТОВ «ПРАКТИКА-М12» не підтверджуться висновками акту перевірки.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку Державного підприємства Завод ЕЛЕКТРОВАЖМАШ (код 00213121) за результатами якої складено акт від 26.10.2021 № 389/35-00-07-02/00213121 з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2020 по 30.06.2021, дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.10.2020 по 31.08.2021 та з метою контролю за правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2020 по 30.06.2021.

Перевіркою, зокрема, встановлені наступні порушення:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, з урахуванням приписів пп. 14.1.13, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями, МСБО № 18 Дохід, МСБО 37 Забезпечення, умовні зобов`язання та умовні активи завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування на загальну суму 4 541 428 грн;

- п.188.1 ст.188 з урахуванням п.14.1.13, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями, завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму 77 940 грн., в тому числі за жовтень 2020 року на 73 196 грн., грудень 2020 року - 3 235 грн., за лютий 2021 року на 1509 грн та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) за серпень 2021 року на суму 255 630 грн;

- п.188.1 ст.188, п.201.1, ст.201, п.201.10. ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, зі змінами та доповненнями, п. 15 Наказу Міністерства фінансів України Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за № 137/28267 із змінами та доповненнями, не виписано та не зареєстровано в Єдиному податкові накладні на загальну суму ПДВ на суму 305 602,94 грн;

- пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасна сплата податку на доходи фізичних осіб за вересень 2020 року у сумі 5 694 070,86 грн., жовтень 2020 у сумі 4 073 890,21 грн., за грудень 2020 у сумі 2 873 103,37 грн., за січень 2021 року у сумі 3 188 659,26 грн., несплата податку на доходи фізичних осіб станом на 30.06.2021 за травень 2021 року у сумі 1 453 395,00 грн;

- пп. 1.4 п. 161 підр. 10 р. ХХ пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасна сплата військового збору за вересень 2020 у сумі 475 432,23 грн., жовтень 2020 у сумі 340 996,44 грн., за грудень 2020 у сумі 241 394,03 грн., за січень 2021 у сумі 275 581,39 грн., несплата військового збору станом на 30.06.2021 за травень 2021 року у сумі 123 406,67 грн.

На підставі акту від 26.10.2021 №389/35-00-07-02/00213121 відповідачем були прийнятті податкові повідомлення - рішення:

- № 2 від 16.11.2021 року яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного, податкового періоду на 255 630,00 грн;

- № 2 від 16.11.2021 року яким встановлено суму завищеного від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 4 541 428,00 грн;

- № 2 від 16.11.2021 року яким встановлено суму завищеного бюджетного відшкодування на 77 940, 00 грн. та нараховано штрафні санкції у сумі 38 970,00 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеними податковими повідомленнями - рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 2 від 16.11.2021, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного, податкового періоду на 255 630,00 грн; № 2 від 16.11.2021, яким встановлено суму завищеного від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 4 541 428,00 грн; № 2 від 16.11.2021 яким встановлено суму завищеного бюджетного відшкодування на 77 940, 00 грн є законними та обґрунтованими, винесеним відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в частині позовних вимог щодо податкового повідомлення - рішення № 2 від 16.11.2021 року, дійшла наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо господарських взаємовідносин платника з ТОВ ПРАКТИКА-М12, які, на думку податкового органу, є фіктивними, що свідчить про порушення позивачем правил формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат при обчисленні податку на прибуток, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг (пункт 198.3 статті 198 ПК України).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За приписами статті 1 Закону України Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Аналіз вказаних норм свідчить, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ТОВ ПРАКТИКА-М12 на підставі укладеного з позивачем договору виконувало технічне обслуговування автоматичної пожежної системи за адресою: м. Харків, пр. Московський, 299.

Застосовуючи зазначені правила оподаткування при оцінці оспорюваних господарських операцій, апеляційний суд встановив, що вони є реальними та підтверджуються долученими платником до матеріалів справи належним чином оформленими копіями документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій і господарський характер понесених за ними витрат, а саме: акта виконаних робіт; податкової накладної; платіжного доручення.

Крім того, колегією суддів встановлено, що роботи проводились на території товариства у присутності начальника відділу телекомунікацій та зв`язку Здор М.Ю. Факт виконання робіт підтверджено начальником управління економічної безпеки Жиліним С.Ю. після проведення перевірки роботи пожежної сигналізації.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, а також не зазначено про здійснення платником розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Посилання контролюючого органу на наявність кримінального провадження, фігурантом якого є ТОВ ПРАКТИКА-М12, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до положень частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте відповідачем, всупереч вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, такого доказу як вирок надано не було.

Оцінка документів як письмових доказів здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого в статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною другою якої визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність кримінального провадження не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом. Під час проведення господарських операцій платник може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності свого постачальника і реально отримати від нього товари (роботи/послуги), незважаючи на те, що контрагент можливо і має наміри щодо порушення податкового законодавства.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 09 липня 2020 року у справі № 826/9561/17, від 04 вересня 2020 року у справі № 1640/2783/18, від 25 вересня 2019 року у справі № 817/992/15.

Доводи представника відповідача наведені у додаткових поясненнях від 31.01.2025 року, що в основу для прийняття податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 відповідачем покладено висновки лише щодо не нарахування податкових зобов`язань по операціям з надання гарантійних послуг, що призвело до зменшення залишку відємного значення з ПДВ в сумі 255 630,0 грн, колегія суддів не бере до уваги зважаючи на наступне.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, зокрема податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 (т. 1 а.с. 92-93) встановила, що актом перевірки встановлено наступні порушення: не нарахування податкових зобов`язань по послугам з надання гарантійного ремонту, про які власне і зазначає представник відповідача у додаткових поясненнях та по взаємовідносинам з ТОВ «ПРАКТИКА-М12» (податковий номер 38382462) щодо якого неможливо підтвердити факт отримання товарів/послуг.

Так дійсно, в оскарженому податковому повідомленні-рішенні від 16 листопада 2021 року № 2 зазначено, що перевіркою встановлено взаємовідносини АТ «ЗАВОД «ЕЛКТРОВАЖМАШ» з ризиковим контрагентом - постачальником ТОВ «ПРАКТИКА-М12», щодо якого неможливо підтвердити факт реального здійснення фінансово - господарських операцій по ланцюгу Постачання послуг у зв`язку із тим, що ТОВ «ПРАКТИКА-М12» роботи, які реалізовано на адресу АТ «ЗАВОД «ЕЛКТРОВАЖМАШ» виконувалися внаслідок проведнення господарських операцій з залученим ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЙДІНГ+».

У відповідності до законодавства види робіт що пов`язані із системи протипожежної сигналізації, вентиляційних каналів може здійснюватися тільки ліцензованими організаціями та підприємствами. ТОВ «ГЛОБАЛ ТРЕЙДІНГ +» не має ліцензій, дозволів і допусків на проведення робіт по встановленню та обслуговуванню систем протипожежної сигналізації.

В результаті порушень, встановлених в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 26.05.2021 №9062/20-40-07-09-09/38382462 ТОВ «ПРАКТИКА-М12» завищено податкові зобов`язання по взаємовідносинам з АТ " ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" , зокрема за січень 2021р., а саме встановлено відсутність та дефектність первинних документів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком Верховного Суду по даній справі викладеним у постанові від 21.11.2024 року, що в основу для прийняття податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2021 року, на 255 630,00 грн. покладені висновки відповідача стосовно нереальності операцій платника з ТОВ «ПРАКТИКА-М12», які були спростовані апеляційним судом в судовому процесі.

Надаючи оцінку доводам контролюючого органу, суд обґрунтовано виходив з того, що податкова інформація, на основі якої відповідач дійшов висновку щодо неспроможності контрагента виконати спірні операції, не може бути самостійною підставою для висновку щодо нереальності операцій з позивачем, оскільки податкові перевірки або зустрічні звірки контрагента не проводились.

Колегія суддів вважає, що наявна в інформаційно-аналітичних базах інформація відносно контрагента суб`єкта господарювання за ланцюгом постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Поряд із цим, слід зауважити, що податкове законодавство України не ставить право платника податків на формування даних бухгалтерського обліку в залежність від дій або бездіяльності його контрагента. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку суду про безпідставність доводів відповідача стосовно фіктивності господарських відносин платника з ТОВ ПРАКТИКА-М12, що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2021 року, на 255 630,00 грн з огляду на те, що, за позицією платника, в основу для прийняття названого акта індивідуальної дії покладені висновки відповідача стосовно нереальності операцій платника з ТОВ ПРАКТИКА-М12, які були спростовані вище.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року по справі № 520/25719/21, в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2 прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційна скарга судом задоволена, тому відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору з урахуванням відсоткового співвідношення за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 3002,08 грн за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Завод "Електроважмаш задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 520/25719/21 скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 2.

Прийняти в цій частині постанову, якою позов Акціонерного товариства Завод "Електроважмаш задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення № 2 від 16.11.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ) на користь Акціонерного товариства Завод "Електроважмаш (61089, м. Харків, пр. Героїв Харкова, 299, ) судові витрати на судовий збір в загальній сумі 3002 (три тисячі дві) гривні 08 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді О.М. Мінаєва В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 11.02.2025 року