Справа № 520/1740/25
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

10 лютого 2025 р. Справа № 520/1740/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Документ» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Вовчак Роман Ярославович, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Документ», в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державного підприємства «Документ» щодо не надсилання до відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» Філія в Польщі, м. Варшава, паспорту громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 виданого 24.04.2024, орган, що видав 2110, виготовленого на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державне підприємство «Документ» здійснити доставку паспорта громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 виданого 24.04.2024, орган, що видав 2110, виготовленого на ім`я ОСОБА_1 , разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) для його видачі до відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» Філія в Польщі, м. Варшава, та видати через відокремлений підрозділ Державне підприємство «Документ» Філія в Польщі, м. Варшава, ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 , виданий 24.04.2024, орган, що видав 2110, в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент звернення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає 06.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до ДП «Документ» - Філія в Польщі з метою оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до розділу 1.2. Публічного договору про надання послуг, що розміщений на офіційному веб-сайті (http://pasport.org.ua/) ДП «Документ», підтвердженням повного та безумовного акцептування публічної оферти є оформлення (підписання) замовником заяви-приєднання до договору та/або внесення ним плати за замовлені послуги, що свідчить про прийняття ним публічної оферти.

Договір вважається укладеним без його подальшого підписання з моменту отримання виконавцем заяви-приєднання від замовника та/або оплати замовником замовлених послуг чи вчинення інших дій, передбачених договором, що свідчать про згоду дотримуватися умов договору, без підписання письмового примірника сторонами.

Замовник дає згоду дотримуватися умов договору та згоду отримати послуги на встановлених Виконавцем умовах з моменту оформлення (підписання) Виконавцем заяви-приєднання та/або оплати замовлених Послуг.

Згідно із п.3.1.1. договору виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг, відповідно до предмету договору та заяви-приєднання до нього, в тому числі послуги з обробки персональних даних Замовника. Відповідно до інформації, що наявна в мобільному застосунку «Дія», 12 лютого 2024 року на ім`я ОСОБА_2 виготовлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серія НОМЕР_2 , дата видачі: 12.02.2024, дійсний до: 12.02.2034, орган, що видав: 2110).

11 грудня 2024 року позивач, через адвоката, звернувся до ГУ ДМС в Закарпатській області з питанням про готовність паспорта громадянина України для виїзду за кордон та проханням, в разі його готовності, передати паспорт до ДП «Документ» для подальшої доставки до філії у Польщі.

За результатами розгляду вказаного запиту повідомлено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон виготовлений на ім`я зазначеного громадянина відправлено до ДП «Документ» м. Київ для подальшої відправки до ДП «Документ» Філія в Польщі (м.Варшава). Також зазначено, що з приводу доставки та видачі паспортних документів необхідно звернутися до ДП «Документ» Філія в Польщі (м.Варшава), яка відповідальна за організацію їх видачі заявнику.

Відтак паспорт не було доставлено до філії у Вроцлаві.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви суддя приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Державного підприємства «Документ» щодо не надсилання до відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» Філія в Польщі, м. Варшава, паспорту громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 виданого 24.04.2024, орган, що видав 2110, виготовленого на ім`я ОСОБА_1 та зобов`язання Державне підприємство «Документ» здійснити доставку паспорта громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 виданого 24.04.2024, орган, що видав 2110, виготовленого на ім`я ОСОБА_1 , разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) для його видачі до відокремленого підрозділу Державного підприємства «Документ» Філія в Польщі, м. Варшава, та видати через відокремлений підрозділ Державне підприємство «Документ» Філія в Польщі, м. Варшава, ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 , виданий 24.04.2024, орган, що видав 2110, в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент звернення, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Так, відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно з пунктом 5 частини першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Отже, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Отже, публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Публічно-правові відносини можна визначити як врегульовані правом суспільні відносини, що складаються в процесі здійснення державою, її органами та посадовими особами, іншими суб`єктами владних повноважень. Публічне право є певним чином функціонально-структурною підсистемою права, яка виражає державні, міждержавні і суспільні відносини. До предмета правового регулювання публічним правом належать такі об`єкти: побудова і функціонування держави та її інститутів; інститути громадянського суспільства; механізм і рівні самоврядування; засади правової системи, правотворчості і правозастосування; принципи, норми та інститути міждержавних відносин і міжнародних організацій.

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов`язаних із соціальними виплатами" від 9 вересня 2010 року № 19-рп/2010 475 зазначається, що головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура.

Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

У постанові Верховного суду України від 14.12.2016 року у справі №6-2554цс16 суд вказав, що аналіз статті 15 ЦПК України та статті 17 КАС України (в редакції, які діяли до 15.12.2017 року) дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Отже, загальними критеріями для того, щоб визначити за спірними правовідносинами адміністративну юрисдикцію, є суб`єктний склад сторін (однією із сторін повинен бути суб`єкт владних повноважень) та предмет спору відповідно до природи спірних правовідносин (наявність публічно-правових відносин між сторонами під час виконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства, тобто при реалізації цим суб`єктом своїх владних функцій та повноважень, визначених законодавством). Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Окрім того, вирішальну роль у віднесенні спору до однієї з правових юрисдикцій відіграє підстава його виникнення та те, за захистом яких саме прав особа звернулась до суду.

Судом встановлено, що позивач, 08.02.2024 у Філії Державного підприємства "Документ" у Польщі (місто Вроцлав) подав заяву на отримання закордонного паспорта.

Проте на час подання даної позовної заяви не отримав його оригінал.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

За змістом п.1 Положення «Про Державну міграційну службу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Розпорядженням КМУ від 07.12.2016 року № 931-р державне підприємство "Документ" визначено адміністратором Єдиного державного демографічного Реєстру і належить до сфери управління ДМС.

Наказом ДМС від 13.08.2024 року затверджено статут ДП "Документ".

Пунктом 1.1 Статуту ДП «Документ», затвердженого наказом Державної міграційної служби України № 200 від 13.08.2014 року, передбачено, що державне підприємство «Документ» засноване на державній власності і належить до сфери управління Державної міграційної служби України. Підприємство функціонально включене до системи органів міграційної служби України.

Пунктом 2.3.1 п. 2.3 Статуту підприємства визначено, що предметом діяльності підприємства є: організація роботи з надання представницьких, інформаційно-консультаційних та інших послуг громадянам України у сфері міграції.

Оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, оформлення у зв`язку із втратою або викраденням, обмін посвідки, документи для оформлення/обміну яких подано громадянами України або іноземцями чи особами без громадянства (далі - особа) до відокремленого підрозділу, здійснюються визначеним ДМС територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС.

Порядок № 678 визначає процедуру прийняття у громадян України, які перебувають за межами України, документів для оформлення паспорту, а також їх видачі.

Відокремлений підрозділ за рахунок коштів заявника надсилає паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон разом із заявою-анкетою та долученими документами та актом приймання-передачі у двох примірниках до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який оформив паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, який оформив паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, надсилає його територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, яким буде здійснюватися видача паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, разом із копіями заяви, заяви-анкети та актом приймання-передачі (у двох примірниках) та надає доступ до заяви-анкети у відомчій інформаційній системі ДМС для проведення процедури верифікації. Другий примірник акта приймання-передачі та копія заяви-анкети з датою видачі та підписом заявника про отримання паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон надсилається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який оформив паспорт.

Суд зазначає, що Державне підприємство "Документ" не є суб`єктом владних повноважень, оскільки не є органом державної влади, не виконує жодних владних функцій та повноважень.

При цьому, спірні правовідносини виникли з приводу невидачі ДП "Документ" паспорту громадянина України та зобов`язання видати такий паспорт позивачу.

Однак, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на майно, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Суд наголошує, що ДП "Документ" не належить до юридичних осіб публічного права, не є суб`єктом владних повноважень або особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому оскарження його рішень, дій чи бездіяльності не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, з огляду на суб`єктний склад спірних правовідносин, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною п`ятою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. Частиною шостою цієї статті передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Документ» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачам, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративний справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити особі, яка звернулася з позовною заявою, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Суддя Тітов О.М.