Справа № 629/4709/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 р.Справа № 629/4709/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2024 р. (ухвалену суддею Мицик С.А.) по справі № 629/4709/24

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті «Укртрансбезпека», в якому просив: скасувати постанову старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельова М.В. серія АА № 00020754 від 19.07.2024 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про призначення комплексної інженерно-технічної експертизи для визначення техніко- експлуатаційних, геометричних та технічних показників дорожнього покриття та відповідності стану дорожнього покриття автомобільної дороги Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область (у місці розташування WIM - системи (WIM-78) нормативно-технічним вимогам та вимогам Державних будівельних норм і стандартів, відповідності пункту автоматичного ваго-габаритного контролю WIM - системи (WIM-78) та приладу для зважування транспортних засобів WAGA WIM-35 зав. № 16 WIM 78 в цілому нормативно-технічним вимогам та вимогам Державних будівельних норм і стандартів ДСТУ OIML R 134-1:2010 та відповідних стандартів для систем WIM.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2024 р.: клопотання позивача задоволено; призначено у справі № 629/4709/24 комплексну інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення якої поставлені наступні питання: 1. Чи відповідає стан дорожнього покриття автомобільної дороги Н-11, Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг), км 76+702, Дніпропетровська область (у місці розташування пункту автоматичного зважування WІM - системи (WIM-78) вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 та відповідних стандартів для систем WIM та будівельним нормам для майданчиків зважування в русі WIM - систем (рівність згідно індексу IRI, колійність та стан дорожнього покриття) ? 2.Чи наявні пошкодження дорожнього покриття автомобільної дороги Н-11, Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг), км 76+702, Дніпропетровська область (у місці розташування пункту автоматичного зважування WIM - системи (WIM-78) ? 3.Чи виникли пошкодження (в разі їх наявності) дорожнього покриття автомобільної дороги Н-11, Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг), км 76+702, Дніпропетровська область (у місці розташування пункту автоматичного зважування WIM - системи (WIM-78) внаслідок механічного впливу, просідання ґрунту, тощо ? 4.Чи впливають пошкодження (в разі їх наявності) дорожнього покриття автомобільної дороги Н-11, Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг), км 76+702, Дніпропетровська область (у місці розташування пункту автоматичного зважування WIM - системи (WIM-78) на правильність вимірювання автоматичним приладом WAGA WIM-35 зав. № 16 WIM 78 при визначенні маси транспортного засобу у русі ? 5.Чи відповідає пункт автоматичного зважування WIM система (WIM-78), розташований автомобільна дорога Н-11, Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг), км 76+702, Дніпропетровська область в цілому нормативно-технічним вимогам та вимогам Державних будівельних норм і стандартів та вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 для систем WIM ? 6.Чи відповідає комплекс пункт автоматичного зважування WIM - система (WIM-78), який розташований автомобільна дорога Н-11, Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг), км 76+702, Дніпропетровська область вимогам щодо точності вимірювання ДСТУ OIML R 134-1:2010 ? 7.Чи відповідає встановлений автоматичний прилад для зважування транспортних засобів у русі WAGA WIM-35 зав. № 16 WIM 78 застосованим вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та стандартам ДСТУ та вимогам ДСТУ OIML R 134 1:2010 для систем WIM ? 8.Чи встановлено та функціонує згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010 в системі автоматичного приладу для зважування транспортних засобів у русі WAGA WIM-35 зав. № 16 ( WIM-78), який розташований автомобільна дорога Н-11, Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг), км 76+702, Дніпропетровська область автоматичний пристрій установлення на нуль (automatic zero-setting device), який працює автоматично та без втручання оператора та пристрій стеження за нулем (zero-tracking device) для автоматичного підтримання нульового показу в певних границях? Чи відповідає автоматичний прилад для зважування транспортних засобів у русі WAGA WIM-35 зав. № 16 ( WIM-78) даним параметрам та наявним чинним документам метрологічної атестації ? 9.Чи присутнє маркування комплексу та елементів системи, автоматичного приладу для зважування транспортних засобів у русі WAGА WIM-35 зав. № 16 WIM - система ( WIM-78), який розташований автомобільна дорога Н-11, Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг), км 76+702, Дніпропетровська область згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010 ? 10.Чи можливо будь-яке втручання в WIM - систему WIM 78, яка розташована автомобільна дорога Н-11, Дніпро - Миколаїв (через м. Кривий Ріг), км 76+702, Дніпропетровська область та автоматичний прилад для зважування транспортних засобів у русі, WAGA WIM-35 зав. № 16 WIM 78, (враховуючи фото фіксації події та транспортного засобу (метадані АА00020754 медіа (5)?

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2024 р. та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання позивача про проведення експертизи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: вимог Кодексу України про надра, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи клопотання позивача про призначення комплексної інженерно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з необхідності у вказаній справі з`ясувати обставини, які потребують спеціальних знань, тобто тих, що виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Згідно із ст.103 КАС України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що судова експертиза в адміністративній справі є дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки для з`ясування обставин, які входять до предмету доказування у цій справі потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, то клопотання позивача про призначення експертизи є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2024 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2024 р. по справі № 629/4709/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 11.02.2025 року