Справа № 160/28262/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/28262/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року (суддя Сластьон А.О.)

у справі №160/28262/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати позивачу разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ-ї групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ-ї групи, у відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на момент проведення виплат, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни та має право на отримання разової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком до Дня Незалежності України. З огляду на виплату зазначеної допомоги в значно меншому розмірі, ніж визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою про проведення виплати за 2023 рік в належному розмірі. Проте, листом від 13.10.2023 №50522-40414/Д-01/8-0400/23 відповідач відмовив у такій виплаті, посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2023 року №753.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що з 27.02.2020 позивач набув право на соціальне забезпечення у порядку Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №367-ХІV від 25.12.1998, яка передбачала розмір щорічної разової допомоги до 5 травня для осіб з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

У ситуації позивача, який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, у зв`язку з внесенням Законом №2983-IX змін до частини 5 статті 13 Закону №3551-XII та передачі повноважень з визначення розміру допомоги Кабінету Міністрів України, щорічну разову грошову допомогу в розмірі 16744,00 грн замінено на щорічну разову грошову допомогу в розмірі 2900,00 грн. Суд зазначає, що безпосередньо Законом №2983-IX, яким частину 5 статті 13 Закону №3551-XII викладено у новій редакції, розмір спірної допомоги не визначено, а лише делеговано право з його визначення Кабінету Міністрів України. Водночас, закріплення розмірів грошової допомоги на законодавчому рівні за своєю юридичною силою та ієрархічною підпорядкованістю нормативно-правових актів є ознакою високого рівня досягнутих соціальних гарантій у цій сфері. Відтак, скасування визначення розміру спірної допомоги на рівні закону та делегування повноважень з його визначення Кабінету Міністрів України не може вважатись рівноцінною заміною раніше встановлених пільг в розумінні статті 2 Закону №3551-XII і свідчить також про звуження змісту та обсягу існуючих соціальних прав та невідповідність з цих підстав положень Закону №2983-IX статті 22 Конституції України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник зазначає, що в нього не було законних підстав для нарахування та виплати позивачу одноразової щорічної допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, як учаснику бойових дій. В даному випадку відповідач враховує, що законодавцем делеговано Кабінету Міністрів України право визначати порядок та розміри грошової допомоги, передбаченої Законом №3551-XII. Частина 5 статті 14 Закону №3551-XII в редакції Закону №2983-IX є чинною та підлягає застосуванню. Відповідач звертає увагу, що розмір спірної грошової допомоги визначено приписами постанови Кабінету Міністрів України №754, у скаржника відсутні інші повноваження, окрім тих, що передбачені цією постановою №754.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У серпні 2023 року відповідач виплатив позивачу разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік в розмірі 2 900,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 №754.

Позивач, вважаючи вказану виплату такою, що виплачена в неналежному розмірі, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Листом від 13.10.2023 №50466-40410/Д-01/8-0400 Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повідомило, що виплата разової грошової допомоги до Дня Незалежності України проведена у розмірах, передбачених чинним законодавством в серпні поточного року.

Не погодившись із відмовою відповідача здійснити виплату щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Предметом спору у цій справі є право особи на виплату щорічної разової грошової допомоги за 2023 рік у розмірах, передбачених статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд враховує, що 05 березня 2024 року Верховним Судом прийнято рішення у зразковій справі №440/14216/23.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, ухвалюючи вказане рішення, зазначив, що це рішення суду є зразковим для типових справ, предметом спору у яких є оскарження дій пенсійних органів щодо виплати особам з інвалідністю внаслідок війни (ветеранам війни) передбаченої частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічної разової грошової допомоги за 2023 рік у розмірі меншому ніж для: інвалідів I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Такий самий предмет спору є і в цій справі.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Згідно із п.21 ст.4 КАС України типові адміністративні справи адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявленого аналогічні вимоги.

Таким чином, враховуючи предмет спору у цій справі та предмет спору у справі, яку розглянуто Верховним Судом як зразкову, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що ця справа є типовою справою по відношенню до справи №440/14216/23.

Отже, правові висновки Верховного Суду, які зроблені під час розгляду справи №440/14216/23, підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи.

Оскільки висновки суду першої інстанції, які зроблені у цій справі, відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка висловлена за результатами розгляду зразкової справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для висновку щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції, як про те зазначав відповідач в апеляційній скарзі.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі №160/28262/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко