Справа № 127/40502/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/40502/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Венгрин О.О.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

11 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Біла О.О.,

представника позивача: Кадара А.М.,

представника відповідача: Скляра О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДМС України у Вінницькій області про скасування рішення про примусове видворення за межі території України, який мотивовано тим, що 28.11.2024 головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Вінницькій області Петрунчаком І.Г. за результатами розгляду матеріалів щодо громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 прийнято рішення №5 про примусове видворення з України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з помилковим застосуванням норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом до закінчення кримінального провадження. З урахуванням наявності кримінальної справи щодо ОСОБА_1 існує законна підстава заборони виїзду з України останнього.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційних скарг та просив їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Республіки Молдова.

ОСОБА_1 набув громадянство України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» згідно рішення УДМС України у Вінницькій області №10657 від 03.12.2013.

Після прийняття рішення про набуття громадянства України, 10.12.2013 ОСОБА_1 подано декларацію про відмову від громадянства Республіки Молдова, в якій він зобов`язувався повернути паспорт громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави, а також не користуватись правами громадянина Республіки Молдова та не виконувати обов`язків, передбачених законодавством Молдови. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що повідомлений, що у разі невиконання цього зобов`язання, рішення про набуття ним громадянства України буде скасовано на підставі ст. 21 Закону України Про громадянство України. Після цього ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до наказів ДМС України № 42/аг від 02.06.2020 року, № 82/аг від 03.11.2020, в ДМС України здійснено перевірку законності набуття особами громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України Про громадянство України, в тому числі перевірено набуття громадянства ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання про припинення іноземного громадянства (підданства). За перевіркою (від 28.07.2021) інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан», було встановлено, що після набуття громадянства України (03.12.2013) ОСОБА_1 продовжував користуватись паспортами громадянина Республіки Молдова під час перетину державного кордону України протягом 2016 -2018 років. В зв`язку з наведеними обставинами і відповідно до ст. 21 Закону України Про громадянство України рішенням УДМС України у Вінницькій області №0501.4.1/14856-21 від 28.07.2021 скасовано попереднє рішення про набуття громадянства України ОСОБА_1 та направлено повідомлення до територіальних органів ДМС України для вилучення виданих йому документів, що підтверджують особу та громадянство України.

ОСОБА_1 оскаржив рішення УДМС України у Вінницькій області до суду. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.08.2022 (справа №120/2037/22), що залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023, було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 . Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.06.2023 було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

23.10.2022 відносно ОСОБА_1 прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну з 23.10.2022 до 23.10.2027. (а.с. 69-72)

28.11.2024 УДМС у Вінницькій області було прийнято рішення №5 про примусове видворення з України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ). (а.с. 56-57)

Не погодившись із вказаним рішенням міграційного органу, позивач звернувся до адміністративного суду із позовом в межах даної справи.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не має законних підстав для перебування на території України, рішення про його примусове видворення за межі території України прийнято відповідно до чинного законодавства, підстави, які б вказували на наявність заборон щодо видворення ОСОБА_1 з території України, передбачені ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначаються правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, повноваження органів державної влади, що беруть участь у визначенні такого статусу та діють в інтересах забезпечення прав і свобод осіб та національної безпеки України, а також встановлює порядок в`їзду в Україну та виїзду з України таких осіб.

Згідно ч.1, ч. 3 ст.3 Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI) іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно п.17 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», особи, стосовно яких прийнято рішення про припинення громадянства України або стосовно яких скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, зобов`язані виїхати з України або звернутися із заявою про надання дозволу на імміграцію протягом 30 днів з дня прийняття такого рішення.

Якщо за цей час особа не виїхала з України, за винятком звернення цієї особи із заявою про надання дозволу на імміграцію, вона підлягає видворенню в установленому законодавством порядку.

Іноземці та особи без громадянства, які протягом 30 днів з дня прийняття рішення про припинення громадянства України чи скасування рішення про оформлення набуття громадянства України звернулися із заявою про надання дозволу на імміграцію, вважаються такими, які тимчасово на законних підставах перебувають на території України.

Примусове видворення іноземців та осіб без громадянства регулюється ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно ч. 1 ст. 30 цього Закону Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Рішення про примусове видворення не приймається стосовно іноземців та осіб без громадянства, підстави для примусового видворення яких виявлені в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон під час їх виїзду з України.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня прийняття такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

Рішення про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 30 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Так, ОСОБА_1 набув громадянство України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» згідно рішення УДМС України у Вінницькій області №10657 від 03.12.2013.

Після прийняття рішення про набуття громадянства України, 10.12.2013 ОСОБА_1 подано декларацію про відмову від громадянства Республіки Молдова, в якій він зобов`язувався повернути паспорт громадянина Республіки Молдова до уповноважених органів цієї держави, а також не користуватись правами громадянина Республіки Молдова та не виконувати обов`язків, передбачених законодавством Молдови. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що повідомлений, що у разі невиконання цього зобов`язання, рішення про набуття ним громадянства України буде скасовано на підставі ст. 21 Закону України Про громадянство України. Після цього ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до наказів ДМС України № 42/аг від 02.06.2020 року, № 82/аг від 03.11.2020, в ДМС України здійснено перевірку законності набуття особами громадянства України за територіальним походженням на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України Про громадянство України, в тому числі перевірено набуття громадянства ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання про припинення іноземного громадянства (підданства). За перевіркою (від 28.07.2021) інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи «Аркан», було встановлено, що після набуття громадянства України (03.12.2013) ОСОБА_1 продовжував користуватись паспортами громадянина Республіки Молдова під час перетину державного кордону України протягом 2016 -2018 років. В зв`язку з наведеними обставинами і відповідно до ст. 21 Закону України Про громадянство України рішенням УДМС України у Вінницькій області №0501.4.1/14856-21 від 28.07.2021 скасовано попереднє рішення про набуття громадянства України ОСОБА_1 та направлено повідомлення до територіальних органів ДМС України для вилучення виданих йому документів, що підтверджують особу та громадянство України.

ОСОБА_1 оскаржив рішення УДМС України у Вінницькій області до суду. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.08.2022 (справа №120/2037/22), що залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023, було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 . Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.06.2023 було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Встановлено, що після скасування 28.07.2021 року рішення про набуття громадянства України, ОСОБА_1 протягом 30 днів з дня винесення постанови Сьомим апеляційним адміністративним судом від 07.06.2023, не виїхав з території України, чим порушив вимоги п. 17 ст. 4 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. Паспорт громадянина України у ОСОБА_1 не вилучений.

При цьому, після відмови в задоволенні позову судом ОСОБА_1 із заявою про надання дозволу на імміграцію у встановленому законом порядку, не звертався, самостійно з території України не виїхав (після остаточного рішення суду), тому підлягав видворенню у встановленому Законом порядку.

Також 23.10.2022 відносно ОСОБА_1 прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну з 23.10.2022 до 23.10.2027. (а.с. 69-72)

ОСОБА_1 володіє паспортом громадянина Республіки Молдови, який був виданий 13.09.2016 р і паспортом громадянина Республіки Молдови для виїзду за кордон, який був виданий 28.10.2021 (вже після припинення громадянства України) на строк до 28.10.2031 і тривалий час користувався даним паспортом для перетину кордону України.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2024 (справа №127/39213/24) затриманий з метою забезпечення процедури примусового видворення з території України ОСОБА_1 , з поміщенням його у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства терміном на шість місяців.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024 (справа №127/39213/24 за позовом УДМС України у Вінницькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення процедури примусового видворення за межі території України) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2024 - без змін. (а.с. 69-72)

Постановою старшого офіцера відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності капітана ОСОБА_3 громадянину Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) продовжено термін заборони в`їзду в Україну на 10 років, до 23.10.2042. (а.с. 63)

Отже, вимоги п. 17 ст. 4 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства щодо зобов`язання залишити територію України ОСОБА_1 добровільно не виконав, тому відповідно до п.п. 9-1 п. 4 Положення Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №360 від 20.08.2014 (із відповідними змінами), УДМС у Вінницькій області правомірно прийняте оскаржуване рішення про примусове видворення ОСОБА_1 . Вказане рішення ОСОБА_1 не виконав, хоча з дати його прийняття для цього було достатньо часу.

Щодо посилання апелянта на те, що відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом до закінчення кримінального провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Так, дійсно відносно позивача ОСОБА_1 . Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області розглядається кримінальне провадження №0000195 (справа №138/1323/24) про обвинувачення за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1, 2 ст. 204 КК України (на а.с. 24-25 копія ухвали суду від 30.04.2024 про призначення підготовчого судового засідання). За змістом витягу з сайту Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області розгляд справи №138/1323/24 призначений на 12.12.2024 о 10-00 год. (а.с. 26) До позову також надано стороною позивача копію ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2023 про застосування на стадії досудового слідства відносно підозрюваного ОСОБА_1 . Запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період доби з 22-00 год. до 07-00 год. (а.с. 13-23)

Водночас, згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 22 вказаного Закону Виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо:

йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом - до закінчення кримінального провадження;

його засуджено за вчинення кримінального правопорушення - до відбування покарання або звільнення від покарання;

його виїзд суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України - до припинення обставин, що перешкоджають виїзду.

Тобто, зазначена норма Закону регулює виїзд з України іноземців або осіб без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не має законних підстав для перебування в Україні, а також порушує законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, тому норми ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (в тому числі норма про те, що виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом - до закінчення кримінального провадження) до нього не застосовуються. Більше того, в нормі йдеться про те, що виїзд з України забороняється, а не видворення.

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянство» чітко зазначено перелік випадків, коли відносно іноземця або особи без громадянства не може бути застосоване примусове повернення чи примусове видворення. Доказів, які б свідчили про існування обставин, настання яких передбачає застосування положень частини першої статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», позивачем суду не надано.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на висновки Верховного Суду викладених у постанові від 29.001.2020 у справі №308/7395/16-а, оскільки у справі № 308/7395/16-а стосується процедури реадмісія іноземців та осіб без громадянства, яка регулюється статтею 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», у даній справі йдеться про громадянина Грузії якого було передано на територію України з третьої країни, а до нього було застосовано процедуру примусового видворення замість процедури реадмісії, оскільки була наявна угода про реадмісію з Грузією.

Відтак, пункт 3 статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» регулює відносини лише стосовно іноземців або особи без громадянства, прийнятих відповідно до міжнародного договору про реадмісію та які не мають законних підстав для перебування на території України, та підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію або якщо такий договір не має механізму реалізації чи не виконується.

Слід звернути увагу, що ОСОБА_1 , непереданий до України з третьої країни, відповідного громадянина Молдови було виявлено на території України співробітниками УДМС у Вінницькій області.

Щодо наявності у позиивача сім`ї на території України, то колегія суддів наголошує на тому, що у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 по справі №522/14416/18 зазначено: "Суд вважає за доцільне наголосити на тому, що чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і наявність сім`ї не звільняє особу від необхідності дотримання міграційного законодавства України."

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не має законних підстав для перебування на території України, рішення про його примусове видворення за межі території України прийнято відповідно до чинного законодавства, підстави, які б вказували на наявність заборон щодо видворення ОСОБА_1 з території України, передбачені ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відсутні, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на помилкове застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.