Справа № 420/23586/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства ГЕЛІОС-ВАН до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Одеської митниці, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА500500/2024/000373/2 від 15.07.2024 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що до Одеської митниці було подано митну декларацію (МД) № 24UА09U9 для оформлення вантажу: Товар № 1 - посуд столовий із зміцненого скла: тарілки, салатники, бульонниці, шейкери, блюда, мірні ємності, сервізи столові - 27052 шт. Торгівельна марка "Luminarc". Салатники - 1680 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Всього 28732 шт. Товар № 2 Посуд столовий скляний: інші склянки для пиття із зміцненого скла: Стакани - 2304 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Товар № 3 Посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, ограновані або інакше оздоблені: Стакани - 720 шт. Торгівельна марка "Luminarc". Товар № 4 Посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, неограновані: Стакани - 648 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Товар № 5 Посуд столовий скляний: посудини на ножці для пиття, механічного виготовлення: Келихи - 4656 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Келихи - 3300 шт. Торгівельна марка "C&S". Келихи - 2568 шт. Торгівельна марка "Luminarc". Всього 10524 шт. Товар № 6 Посуд столовий скляний, механічного виготовлення: Графіни - 804 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Товар № 7 Посуд столовий із зміцненого скла: Салатники - 300 шт. Торгівельна марка "Luminarc". Виробником всіх товарів є "ARC FRANCE". Країною виробництва товарів № 1 - 5 є Франція, товари № 6 вироблений в Словенії, товар № 7 вироблений в Арабських Еміратах. Відповідачем було відправлено повідомлення Декларантові, в якому вимагаються додаткові документи, окрім тих документів, що були подані. Позивач направив на цю вимогу документи. Одеська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації які є протиправними, оскільки надано всі необхідні документи для митного оформлення за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту). Просять задовольнити позовні вимоги.

Відзив не подано, ухвала про відкриття провадження доставлена до електронного кабінету відповідача 01.08.2024 року.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Судом встановлені такі обставини по справі.

Позивач, для здійснення митного оформлення товару, подав до Одеської митниці митну декларацію (МД) № 24UА09U9 від 15.07.2024, відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар ПП ГЕЛІОС-ВАН, а саме:

Товар № 1 - посуд столовий із зміцненого скла: тарілки, салатники, бульонниці, шейкери, блюда, мірні ємності, сервізи столові - 27052 шт. Торгівельна марка "Luminarc". Салатники - 1680 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Всього 28732 шт.

Товар № 2 - посуд столовий скляний: інші склянки для пиття із зміцненого скла: Стакани - 2304 шт. Торгівельна марка "Arcoroc".

Товар № 3 - посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, ограновані або інакше оздоблені: Стакани - 720 шт. Торгівельна марка "Luminarc".

Товар № 4 - посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, неограновані: Стакани - 648 шт. Торгівельна марка "Arcoroc".

Товар № 5 - посуд столовий скляний: посудини на ножці для пиття, механічного виготовлення: Келихи - 4656 шт. Торгівельна марка "Arcoroc". Келихи - 3300 шт. Торгівельна марка "C&S". Келихи - 2568 шт. Торгівельна марка "Luminarc". Всього 10524 шт.

Товар № 6 - посуд столовий скляний, механічного виготовлення: Графіни - 804 шт. Торгівельна марка "Arcoroc".

Товар № 7 - посуд столовий із зміцненого скла: Салатники - 300 шт. Торгівельна марка "Luminarc". Виробником всіх товарів є "ARC FRANCE".

Країною виробництва товарів № 1 - 5 є Франція, товар № 6 - вироблений в Словенії, товар № 7 - вироблений в Арабських Еміратах.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

Одеською митницею 15.07.2024 року було направлено повідомлення декларанту в якому зазначено про наявні розбіжності у поданих до митного оформлення документах, у зв`язку з чим скерована вимога про надання документів.

15.07.2024 декларант листом № 183 надіслав до Одеської митниці повідомлення щодо розбіжностей, їх відсутності, надано додаткові документи та повідомлено митний орган про необхідність продовження митного оформлення в зв`язку з наданням вичерпного переліку документів.

15.07.2024 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000373/2. Яким митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 3,01 дол. США/кг ніж заявлено декларантом 2,46, митну вартість товару № 2 скориговано до рівня 3,92 дол. США/кг ніж заявлено декларантом 2,14, митну вартість товару № 3 скориговано до рівня 4,22 дол. США/кг ніж заявлено декларантом 2,43.

Також складено картку відмови № UA500500/2024/000741 в прийнятті митної декларації № 24UA09U0 від 15.07.2024 в зв`язку з винесенням рішення про коригування митної вартості товару.

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000332/2 від 25.04.2023 зазначено:

1) відповідно до наданої проформи інвойсу від 31.05.2024 № загальна вартість товарів становить 47366,96 дол. США. Проте, згідно інвойсу від 10.07.2024 № загальна вартість товарів становить 47281,61 дол. США.

2) до митного оформлення надана копія митної декларації №MRN24FRD211 країни відправлення (Франція) без перекладу на українську мову;

3) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутня будь яка інформація щодо включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

Митним органом відповідно до п.5 ст. 54, частини 3 статті 53 МКУ декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларанту або уповноваженій ним особі було запропоновано за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару

15.07.2024 декларантом були надані наступні додаткові документи: прайс-лист, платіжні документи, оборотно-сальдова відомість та лист яким декларантом було повідомлено що всі документи які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть.

Опрацювавши інформацію, викладену у листі стосовно митної декларації № иА500500/2024/024609, щодо направлених документів і неможливості надання інших документів для підтвердження заявленої митної вартості, встановлено, що брокером не надані всі перелічені в повідомленні митного органу документи для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за вказаною МД буде скориговано відповідно до п.1 ст.55 Митного кодексу України.

Оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу.

В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59,60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до статей 62,63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів.

Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ) резервним методом, скоригована митна вартість буде ґрунтуватися на раніше визначених митними органами митних вартостях подібних товарів відповідно до п.2 статті 64 МКУ.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим:

товар 1 - становить 3,01 дол. СшА/кг (МД від 25.03.2024 № иА100100/2024/27362), ніж заявлено декларантом 2,46 дол. США/кг;

товар 2 - становить 2,92 дол. США/кг (МД від 29.12.2023 №иА500500/2023/46738) ніж заявлено декларантом 2,14 дол. США/кг

товар 3 - становить 4,22 дол. США/кг. (МД від 26.03.2024 № иА500500/2024/10381) ніж заявлено декларантом 2,43 дол. США/кг.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п.6 ст. 54 МКУ, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі за переліком)

Згідно частини четвертої, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. (частина 5 ст. 53 МКУ)

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено у цій справі, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника.

Однією з підстав прийняття оскаржуваних рішень зазначено те, що відповідно до наданої проформи інвойсу від 31.05.2024 № загальна вартість товарів становить 47366,96 дол. США. Проте, згідно інвойсу від 10.07.2024 № загальна вартість товарів становить 47281,61 дол. США.

Позивач зазначає, що різниця у вартості складає 85,35 євро, з урахуванням загальної вартості поставки у більш ніж 47 000 євро, вона є нікчемною. Вартість визначена у проформі інвойсу є попередньою вартістю, тобто до моменту завантаження товарів до транспортного засобу. Відповідно до відомостей які містяться у проформі інвойсу вага товарів повинна була складати 17 814,864 кг/нетто, а по факту після завантаження склала 17 768,184 кг/нетто, що на 46,68 кг менше, тобто при завантаженні частина товарів не була поміщена до контейнеру, що незначним чином вплинуло на кінцеву вартість товарів.

Суд погоджується із наданими позивачем обґрунтуваннями та відхиляє таку підставу для коригування митної вартості, оскільки згідно із інвойсом від 10.07.2024 № загальна вартість товарів вагою 17 768,184 кг/нетто склала 47281,61 дол. США, і цей документ є обов`язковим до оплати рахунком, який визначає остаточну вартість товару, а проформа є попереднім рахунком, тому розбіжності у цих документах не можуть свідчити про заниження митної вартості товару.

Суд відхиляє, також підставу для кригування - копія митної декларації №MRN24FRD211 країни відправлення (Франція) без перекладу на українську мову, оскільки відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України митна декларація країни відправлення не є документом, який обов`язково подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до п. 2.1 контракту № 09-15-148447 постачання здійснюється на умовах FCA Інкотермс 2010.

Умови постачання на умовах FCA Інкотермс 2010 передбачають, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Тобто продавець в повній відповідає за товар його митне очищення та його завантаження, оскільки укладеним між сторонами контрактом передбачено, що поставка відбувається у м. Арк, Франція (місці розташуванні продавця) тобто на його складі.

Таким чином, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням товару вже входить до його вартості, зазначеної у інвойсі, тому суд відхиляє таку підстау для коригування митної вартості.

Суд погоджується з позицією позивача і зазначає, що відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Вимога відповідача надати числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, тобто вартості пакування окремо від вартості товару є протиправною, оскільки не ґрунтується на нормах МКУ. Сторони не визначали таких додаткових послуг.

Відповідач не обґрунтовує такі вимоги конкретними приписами МКУ, а лише посилається на загальні норми щодо митної вартості, які таких повноважень відповідачу не надають, оскільки ч.10. ст 58 МКУ передбачає умови - "якщо вони не включалися до ціни товару". Тобто, якщо вони включені, а підтвердженням цьому є умови FCA, то відсутня необхідність та право витребування ціни та витрат на транспортування, пакування окремими рядками.

Щодо ненадання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, каталогів, специфікації фірми виробника товару тобто не подання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст. 53 МКУ, суд зазначає, що частина третя ст. 53 МКУ чітко передбачає, що письмова вимога митного органу підлягає виконанню лише за умови, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Оскільки судом встановлено, що вимога митного органу про надання числових даних вартості пакування окремо від вартості товару є протиправною то відповідно позивач не мав права на витребування інших документів зазначених у ч.3, 4 ст. 53 МКУ.

Узагальнюючи вимоги митного органу до декларанта, суд приходить до висновку, що відповідач посилаючись на норми МКУ ставить вимогу про виокремлення у документах наданих разом з митною декларацією вартості товару окремо ціну товару від витрат на пакування, що на думку суду за умов поставки FCA є необґрунтованим та таким, що не передбачено нормами МКУ.

Суд погоджується з обґрунтуваннями позивача і вважає, що позивачем було надано до митного оформлення всі необхідні та наявні в нього документи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані разом з митною декларацією документи у своїй сукупності є достатніми для перевірки митної вартості визначеної відповідно до ціни контракту.

Наведені у рішеннях митного органу застереження, не є такими, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів за основним методом, оскільки використані декларантом відомості підтверджені документально, визначені кількісно і є достовірні, тобто наявні всі складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. А тому не можуть застосовуватись другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.

Дослідивши письмові докази та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не навів правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Оскільки суд приходить до висновку, що позивач разом з митною декларацією було подано достатньо документів які в повній мірі відображають ціну товару, то такий обов`язок позивач виконав ще до звернення до суду.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UА500500/2024/000373/2 від 15.07.2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () на користь Приватного підприємства ГЕЛІОС-ВАН (, 68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Шевченка, буд. 7-А, офіс 44) судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.