Справа № 204/11543/24
Суддя: Чудопалова С. В.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/204/12/25
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Чудопалової С.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного провадження (без виклику сторін у судове засідання за наявними матеріалами справи) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 до суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому прохав суд скасувати постанову серії ЕНА № 3252857 від 13.10.2024 про накладення штрафу, якою накладено штраф у розмірі 340 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 13.10.2024 року інспектором 1 взводу 3 роти 3 батальону УПП в Дніпропетровській області Пересунько Р.Р. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3252857, якою позивача притягнув до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосував стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно даної постанови 13.10.2024 року о 08 год. 09 хв. по вул. Шолом-Алейхема в м. Дніпро, ОСОБА_1 керував транспортним засобом перед нерегульованим пішохідним переходом, перед яким інший транспортний засіб зупинився, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п.18.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення не вчиняв та відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, докази в підтвердження факту вчинення ним правопорушення відсутні. Позивач наполягає, на тому, що інспектором поліції був порушений процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, позивач просить суд поновити строк на звернення до суду із відповідним позовом, пропущений із поважних причин, адже 13.10.20204 винесено оскаржувану постанову, яку позивач отримав на місці зупинки, після чого, 22.10.2024 звернувся зі скаргою до УПП щодо неправомірності дій інспекторів та скасування постанови. 28.10.2024 позивач отримав відповідь про відмову в задоволені його вимог. Разом з тим, зі позовною заявою до суду позивач звернувся лише 13.11.2024, оскільки згідно Епікризу №1206 позивач перебував на лікарняному з 29.10.2024 по 12.11.2024.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 12.12.2024 року.

17.12.2024 представником відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Машталер А.А. надано до суду відзив на позовну заяву, якому представник просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вказала, що 13.10.2024 водій автомобіля «Volkswagen Touareg » д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 рухаючись по вул. Шолом-Алейхема в м. Дніпро, перед нерегульованим пішохідним переходом, перед яким інші транспортні засоби (в т.ч. патрульний автомобіль поліції) зупинилися пропускаючи пішохода, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п. 18.4 ПДР України. Вказаний автомобіль було зупинено та встановлено особу його водія. Останньому було повідомлено про причину зупинки, а також розпочато розгляд справи. Усі обставини зафіксовані за допомогою засобів відеофіксації. Вважає, що оскаржувана постанова в повному обсязі відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у задоволенні позову просить відмовити повністю.

03.01.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що представником відповідача не надано суду доказів, того що на пішохідному переході є пішоходи, для яких його транспортний засіб створював перешкоду чи небезпеку, що є обов`язковою умовою даного правопорушення.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суд повинен з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд погоджується з доводами позивача про пропущення ним процесуального строку, встановленого законом на подачу адміністративного позову, з поважних причин та вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з вказаним позовом

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що інспектором 1 взводу 3 роти 3 батальону УПП в Дніпропетровській області Пересунько Р.Р. 13.10.2024 складено постанову серії ЕНА № 3252857 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 3252857 від 13.10.2024, водій ОСОБА_1 13.10.2024 о 08 год. рухаючись по вул. Шолом-Алейхема в м. Дніпро, на транспортному засобі «Volkswagen Touareg » д.н. НОМЕР_1 перед нерегульованим пішохідним переходом, перед яким інший транспортний засіб зупинився, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п.18.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В якості доказу вчинення водієм зазначеного адміністративного правопорушення представником відповідача надано фотознімок з якої вбачається задню частину транспортному засобі «Volkswagen Touareg » д.н. НОМЕР_1 .

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно та не підтверджується будь-якими доказами.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з наступного.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 18.4 ПДР України, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідальність за порушення правил проїзду пішохідних переходів та ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП, визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи вищезазначене, положення зазначеного законодавства надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи фотознімку, із зображенням автомобіля позивача, «Volkswagen Touareg » д.н. НОМЕР_1 , вбачається окремий фотознімок задньої частини автомобіля, який не підтверджує того факту, що 13.10.2024 водій ОСОБА_1 проїжджав нерегульований пішохідний перехід, ні особи пішохода якому не було надано переваги у русі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилався на відеозапис з нагрудного відеореєстратора, проте відповідач жодним чином не аргументує перед судом про існування об`єктивних обставин, що перешкоджали або унеможливили виготовлення та долучення відео до адміністративних матеріалів в момент їх складання, а так само правове обґрунтування щодо долучення судом його до матеріалів цієї справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, матеріалами справи встановлено, що єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху, однак вона є предметом спору між сторонами.

Разом з цим суд не вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема відеозапис події тощо.

Також, Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Отже, працівник поліції у своїй діяльності порушив принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

З огляду на зазначене, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, не доведена і не підтверджується належними доказами, а доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови, відповідачем не спростовані, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідності до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд вважає дії відповідача щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3252857 від 13.10.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП такими, що не відповідають вимогам КУпАП, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи, те що Позивачем не ставиться питання про відшкодування судових витрат по розгляду справи з Відповідача, то відповідно суд такі залишає за Позивачем.

На підставі вищевикладеного,керуючись ст. ст. 2-16, 19-20, 77, 122, 131, 159-167, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 286, 292, 293, 295 КАС України, ст. ст. 122, 210, 247, 251, 280 КУпАП, суд

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3252857 від 13.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Суддя С.В.Чудопалова