Справа № 400/3089/24
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 р. № 400/3089/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дiї Головцого управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаївськiй областi, що полягають у не зарахуваннi до стажу ОСОБА_2 перiодiв роботи згiдно записiв трудової книжки;

- зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаївській областi зарахувати до страхового стажу перiоди трудової дiяльностi ОСОБА_2 всього 07 років 00 мiсяцiв 06 днiв, а саме:

- з 27.05.1991 року по 14.06.1991 року Будiвельний кооператив «Механiзатор»;

- з 16.12.1991 року по 31.12.1991 року Будiвельний кооператив «Механiзатор»;

- з 13.12.1993 року по 30.06.1998 року СМП «Стройпроекг»;

- з 01.08.1998 року по 30.09.1998 року СМП «Стройпроекг»;

- з 01.01.1999 року по 30.09.1999 року СМП «Стройпроекг»;

- з 01.04.2000 року по 30.04.2000 року СМП «Стройпроекг»;

- з 01.11.2000 року по 31.12.2000 року СМП «Стройпроекг»;

- з 01.02.2008 року по 29.05.2008 року СМП «Стройпроекг»;

- з 01.04.2009 року по 31.08.2009 року Приватне пiдприемство «Мiрсбакс»;

- з 01.10.2009 року по 30.11.2009 року Приватне пiдприемство «Мiрсбакс»;

- з 01.01.2010 року по 15.04.2010 року Приватне пiдприемство «Мiрсбакс»;

- зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаiвськiй областi здiйснити перерахунок коефiцiєнту стажу ОСОБА_2 та перерахувати пенсiю, починаючи з 31.01.2024 року.

Ухвалою від 09.04.2024 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно даних трудової книжки, його загальний трудовий стаж становить 39 років 02 місяці 00 днів. Неврахування періодів роботи з 27.05.1991 року по 14.06.1991 року, з 16.12.1991 року по 31.12.1991 року, з 13.12.1993 року по 30.06.1998 року, з 01.08.1998 року по 30.09.1998 року, з 01.01.1999 року по 30.09.1999 року, з 01.04.2000 року по 30.04.2000 року, з 01.11.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.02.2008 року по 29.05.2008 року, з 01.04.2009 року по 31.08.2009 року, з 01.10.2009 року по 30.11.2009 року, з 01.01.2010 року по 15.04.2010 року здійснено протиправно та призвело до заниження коєфіцієнту стажу, що впливає на розмір пенсії позивача.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що до загального страхового стажу не було враховано наступні періоди: з 27.05.1991 року по 31.12.1991 року, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу про звільнення з роботи; з 02.01.1992 ркоу по 31.12.1993 року, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу про звільнення з роботи; з 13.12.1993 року по 30.06.1998 року, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу про прийняття на роботу.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

30.01.2024 року позивач до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі та раніше за текстом Закон № 1058).

Після опрацювання системою поданої заяви, згідно принципу екстериторіальності, за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком, ГУ ПФУ в Одеській області 06.02.2024 року прийнято рішення № 96 про відмову у призначенні пенсії.

Причина відмови: відсутність необхідного страхового стажу.

Згідно вказаного рішення, страховий стаж позивача становить 29 років 01 місяць 07 днів.

До страхового стажу не зараховані періоди роботи, зокрема:

- з 27.05.1991 року по 31.12.1991 року, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу про звільнення з роботи;

- з 02.01.1992 ркоу по 31.12.1993 року, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу про звільнення з роботи;

- з 13.12.1993 року по 30.06.1998 року, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу про прийняття на роботу.

У подальшому, після повторного звернення позивача, пенсію призначено з 19.02.2024 року. Згідно протоколу призначення пенсії, страховий стаж позивача становить 31 рік 09 місяців 20 днів.

Згідно розрахунків страхового стажу, до загального стажу позивача під час призначення пенсії не враховані періоди з 27.05.1991 року по 14.06.1991 року, з 16.12.1991 року по 31.12.1991 року, з 13.12.1993 року по 30.06.1998 року, з 01.08.1998 року по 30.09.1998 року, з 01.01.1999 року по 30.09.1999 року, з 01.04.2000 року по 30.04.2000 року, з 01.11.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.02.2008 року по 29.05.2008 року, з 01.04.2009 року по 31.08.2009 року, з 01.10.2009 року по 30.11.2009 року, з 01.01.2010 року по 15.04.2010 року, що загалом становить 07 років 00 місяців 06 днів.

Зазначене вплинуло на розмір коєфіцієнта страхового стажу позивача.

Вважаючи протиправною відмову у зарахуванні до страхового стажу вказаних періодів роботи, позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положено ст. 1 Закону № 1058 пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Абзацом 2 ст 56 Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Однак таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1). Наявність же таких сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. 2 Порядку).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637).

З 29.07.1993 року діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі Інструкція № 58).

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (п. 1.1 Інструкції № 58).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3 Інструкції № 58).

Пунктом 2.4. Інструкції № 58 передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 2.9. Інструкції № 58 виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Відповідно до пункту 2.11 інструкції № 58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціали) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

При цьому, суд зазначає, що на час заповнення трудової книжки позивача, діяла також Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 року № 162 (в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 року № 252 зі змінами, внесеними постановою Державним комітетом СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 року № 412; далі Інструкція № 162).

Згідно п. 2.2, 2.3 Інструкції № 162 (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення, повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції № 162 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 162 (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року № 301 закріплено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічні норми містяться у п. 18 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 15.08.1990 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців», відповідно до якого відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

Суд зазначає, що позивач не має нести тягар відповідальності, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку/інструкції заповнення трудової книжки, та не засвідчені належним чином виправлення, не можуть бути самостійною підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно із записами у трудовій книжці, які в решті, виконані у відповідності до вимог Інструкції.

Верховний Суд у своїх постановах від 28.02.2018 року у справі № 428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі № 423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі № 548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Разом з тим, записи у трудовій книжці позивача, їх співставлення між собою, не містять протиріч, та у своїй сукупності, підтверджують факт роботи позивача у спірні періоди.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Згідно ч. 2 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо тверджень відповідача про зарахованння з урахуванням даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу страхового стажу за періоди з 01.08.1998 року по 30.09.1998 року, з 01.01.1999 року по 30.09.1999 року, з 01.04.2000 року по 30.04.2000 року, з 01.11.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.02.2008 року по 29.05.2008 року, з 01.04.2009 року по 31.08.2009 року, з 01.10.2009 року по 30.11.2009 року, з 01.01.2010 року по 15.04.2010 року, суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено, що вказані періоди, навпаки, пенсійним органом не враховані. А отже, твердження позивача судом не враховуються.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині зарахування відповідних періодів роботи до загального страхового стажу позивача підлягають задоволенню.

Щодо вимог здiйснити перерахунок коефiцiєнту стажу позивача та перерахувати пенсiю, починаючи з 31.01.2024 року, суд зазначає наступне:

Згідно положень ст. 25 Закону № 1058, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс коефіцієнт страхового стажу;

См сума місяців страхового стажу;

Вс визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, 0,85.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058, возмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П розмір пенсії, у гривнях;

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Отже, коефіцієнт страхового стажу безпосередньо впливає на розмір пенсії.

Враховуючи вищевикладене, з метою належного захисту прав позивача, суд задовольняє позовні вимоги в даній частині вимог.

Одночасно з цим, перерахунок пенсії та врахування стажу не можуть бути здійснені з 31.01.2024 року, оскільки призначення пенсії відбулось 19.02.2024 року, за новим зверненням позивача від 19.02.2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 77, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дiї Головцого управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаївськiй областi щодо відмови у зарахуваннi до стажу ОСОБА_2 перiодiв роботи згiдно записiв трудової книжки з 27.05.1991 року по 14.06.1991 року, з 16.12.1991 року по 31.12.1991 року, з 13.12.1993 року по 30.06.1998 року, з 01.08.1998 року по 30.09.1998 року, з 01.01.1999 року по 30.09.1999 року, з 01.04.2000 року по 30.04.2000 року, з 01.11.2000 року по 31.12.2000 року, з 01.02.2008 року по 29.05.2008 року, з 01.04.2009 року по 31.08.2009 року, з 01.10.2009 року по 30.11.2009 року, з 01.01.2010 року по 15.04.2010 року.

3. Зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаївській областi зарахувати до страхового стажу перiоди трудової дiяльностi ОСОБА_2 всього 07 років 00 мiсяцiв 06 днiв, а саме: з 27.05.1991 року по 14.06.1991 року Будiвельний кооператив «Механiзатор»; з 16.12.1991 року по 31.12.1991 року Будiвельний кооператив «Механiзатор»; з 13.12.1993 року по 30.06.1998 року СМП «Стройпроекг»; з 01.08.1998 року по 30.09.1998 року СМП «Стройпроекг»; з 01.01.1999 року по 30.09.1999 року СМП «Стройпроекг»; з 01.04.2000 року по 30.04.2000 року СМП «Стройпроекг»; з 01.11.2000 року по 31.12.2000 року СМП «Стройпроекг»; з 01.02.2008 року по 29.05.2008 року СМП «Стройпроекг»; з 01.04.2009 року по 31.08.2009 року Приватне пiдприемство «Мiрсбакс»; з 01.10.2009 року по 30.11.2009 року Приватне пiдприемство «Мiрсбакс»; з 01.01.2010 року по 15.04.2010 року Приватне пiдприемство «Мiрсбакс».

4. Зобов`язати Головне управлiння Пенсiйного фонду України в Миколаiвськiй областi здiйснити перерахунок коефiцiєнту стажу ОСОБА_2 та перерахувати пенсiю, починаючи з 19.02.2024 року.

5. В рещті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.02.2025 року.

Суддя О.В. Малих