Справа № 280/6582/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/6582/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2024, (суддя суду першої інстанції Бойченко Г.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Запоріжжі, в адміністративній справі №280/6582/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькі області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

16.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити, з урахуванням 80 % відповідних сум грошового забезпечення та раніше виплачених сум пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 01.02.2022 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2100, з 01.02.2021 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2099, з 01.02.2020 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2098, з 01.04.2019 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2097.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-XII. На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, при цьому зменшивши основний розмір пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки він отримував пенсію, обчислену за нормами Закону № 2262-XII в редакції, яка обмежувала максимальний розмір пенсії 90% сум грошового забезпечення, а відповідач керувався вимогами Закону № 2262-XII у редакції, яка діяла на момент перерахунку. За таких обставин, просить задовольнити позов.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 02.10.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) щодо зменшення з 01.04.2019, з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ), виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2097, починаючи з 01.02.2020 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2098, починаючи з 01.02.2021 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2099, починаючи з 01.02.2022 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2100, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відсотковий розмір грошового забезпечення, яке враховується для обчислення розміру пенсії, передбачений ст. 13 Закону №2262-ХІІ, ця стаття в редакції станом на день призначення пенсії передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Крім того, не відбулося і порушень статті 22 Конституції України у зв`язку зі зміною правового регулювання спірних правовідносин, адже ст. 13 Закону № 2262, не визнано неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Крім того, відповідач зазначає, що не відбувалось підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовців, відтак немає підстав для здійснення позивачеві перерахунку пенсії.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії, призначеної відповідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі № 280/10974/23, яке набрало законної сили 05.04.2024, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 01.02.2022 на підставі Довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №3/2100 від 11.10.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з 01.02.2021 на підставі Довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №3/2099 від 11.10.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з 01.02.2020 на підставі Довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №3/2098 від 11.10.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, починаючи з 01.04.2019 на підставі Довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №3/2097 від 11.10.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі № 280/10974/23 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, однак при проведенні такого перерахунку зменшено розмір пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Наведені обставини відповідачем не заперечується.

Листом відповідача від 12.06.2024 № 10567-9299/Л-02/8-0800/24 позивачу роз`яснено, що перерахунок пенсії проведено відповідно до статті 13 Закону № 2262-XII, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно при проведення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду зменшив відсоткове значення пенсії по відношенню до грошового забезпечення, адже пенсія позивачу була призначена виходячи з 80% забезпечення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент прийняття) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт б статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах а і б цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 04.07.2002 № 51-IV (далі - Закон № 51-IV) внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262, відповідно до яких загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI) внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-XII, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII) внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону № 2262-XII, згідно яких цифри 80 замінено цифрами 70.

Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, яка діла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Вказане кореспондується з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб , та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, відповідно до якого перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала.

Також, за правилами, встановленими ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, а тому норми частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні поширюються на відносини, які виникли після набуття чинності даною редакцією.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, відповідачем не доведено підстави визначення основного розміру пенсії позивача у розмірі 70% сум грошового забезпечення.

Суд першої інстанції правильно вказав, що дії відповідача щодо зменшення з 01.04.2019, з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022 основного розміру пенсії позивача з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення підлягають визнанню протиправними, а зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2097, починаючи з 01.02.2020 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2098, починаючи з 01.02.2021 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2099, починаючи з 01.02.2022 на підставі довідки Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 11.10.2023 № 3/2100, з урахуванням раніше виплачених сум забезпечить ефективне відновлення прав позивача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 в адміністративній справі №280/6582/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш