Справа № 600/1591/24-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 600/1591/24-а

11 лютого 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державна судова адміністрації України в Херсонській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Біла Л.М., судді - Гонтарук В.М., Моніч Б.С.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено останню до розгляду в порядку письмового провадження.

06 лютого 2025 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді - Моніча Б.С., яка мотивована тим, що вказаний суддя, який одночасно обіймає посаду в Раді суддів України та будучи відповідальним за евакуацію родин суддів з територій, де ведуться бойові дії, допустив бездіяльність в питанні евакуації її родини та відшкодування вартості пошкодженого майна, а також, в свій час, залишив без уваги прохання заявниці стосовно захисту від мобінгу та сексуальних домагань на робочому місці.

За таких обставин, на думку заявниці, наявні сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Моніча Б.С.

Надаючи оцінку доводам заяви про відвід судді, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з статями 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Також у справі Гаусшильдта проти Данії (CASE OF HAUSCHILDT v. DENMARK) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

На неупередженість судді як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: "Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений".

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також у тому випадку, коли у сторони могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналізуючи наведені правові норми та норми Кодексу адміністративного судочинства України, слід дійти висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з зазначеними нормами, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду будь-яких сумнівів щодо його неупередженості.

Тому, на думку колегії суддів, якщо в учасника процесу, особа судді викликає несприйняття, неспокій, невпевненість у неупередженості, такий учасник процесу має право на відвід судді.

Виходом з такої ситуації слугує виважений та послідовний підхід до вирішення заявлених відводів (самовідводів) суддів.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для самовідводу судді, однак з метою забезпечення виключення сумнівів в об`єктивному критерії неупередженості колегії суддів, а також відновлення довіри, яка в демократичному суспільстві повинна бути у громадськості до суду, необхідно задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід судді - Моніча Б.С. від розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Моніча Богдана Сильвестровича задовольнити.

Відвести суддю Моніча Богдана Сильвестровича від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2024 року у справі №600/1591/24-а.

Адміністративну справу №600/1591/24-а передати для повторного автоматичного розподілу в порядку статті 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.