Справа № 520/27347/24
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 р. Справа № 520/27347/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.11.24 по справі № 520/27347/24

за позовом Багатопрофільної приватної фірми "АСТРА"

до Харківської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Багатопрофільна приватна фірма "АСТРА" звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2024/000557/2 від 23.09.2024;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2024/000675 від 23.09.2024;

- стягнути з відповідача - Харківської митниці (61003, м. Харків, вул. Миколаївська, буд. 16Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача - Багатопрофільної приватної фірми "АСТРА" (БПФ "АСТРА") (61153, м Харків, просп. Ювілейний, буд. 56, Код ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6056,00 грн. (шість тисяч п`ятдесят шість грн. 00 коп.) та зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 (шість тисяч п`ятсот грн. нуль коп.).

В обґрунтування позову позивач зазначав, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2024/000557/2 від 23.09.2024 є протиправним та таким, що винесене з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 адміністративний позов Багатопрофільної приватної фірми "АСТРА" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UА807000/2024/000557/2 від 23.09.2024.

Визнано протиправним та скасовано картку відмови Харківської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2024/000675 від 23.09.2024.

Стягнуто з Харківської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Багатопрофільної приватної фірми "АСТРА" сплачений судовий збір у розмірі 6056 грн. 00 коп.

Стягнуто з Харківської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Багатопрофільної приватної фірми "АСТРА" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що у зв`язку з тим, що подані документи не спростовували в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої найнижчої митної вартості оцінюваних товарів та ненаданням позивачем всіх витребовуваних додаткових документів, Харківською митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись ч. 6 ст. 54, ст. ст. 53, 55, 57-64 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 23.09.2024 №UA807000/2024/000557/2 за другорядним (резервним) методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товарів за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС, а саме: МД №24UA51U2 від 02.08.2024 , оформлена на таких саме комерційних умовах (CIF), з країною виробництва Китай (CN), зі схожою вагою нетто 20306 кг, код товару УКТЗЕД ».

Підстави обрання другорядного методу визначення митної вартості, джерела та інша необхідна інформація зазначені у графі 33 відповідного рішення про коригування митної вартості від 23.09.2024 №UA807000/2024/000557/2. Підприємство не погодилось з прийнятим митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та скористалось своїм правом щодо випуску товарів у вільний обіг за ЕМД від 23.09.2024 №24UA11.

Зазначені обставини у вигляді розбіжностей у наданих до митного оформлення документах, відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та розбіжність заявлених рівнів митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією за фактами митних оформлень ідентичних товарів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваних товарів виключали можливість для митного органу визнати заявлену позивачем та розраховану за основним методом митну вартість товарів.

На переконання представника відповідача оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000557/2 від 23.09.2024 оформлене з додержанням вимог ч. 2 ст. 55 МКУ та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195.

Також, рішення про коригування митної вартості №UA807000/2024/000557/2 від 23.09.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Таким чином, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

На переконання представника позивача, рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2024/000557/2 від 23.09.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2024/000675 від 23.09.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що до митного поста Харківської митниці БПФ "АСТРА" 23.09.2024 подана митна декларація за №24UA56U0 на товар: "Ровінг зі скловолокна, призначено для виробництва склопластикових виробів шляхом армування…" код згідно з УКТ ЗЕД , що надійшли на адресу БПФ "АСТРА" за зовнішньоекономічним контрактом зі підприємством SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP, Китай.

До митного оформлення за ЕМД №24UA56U0 від 23.09.2024 декларантом БПФ "АСТРА" подано наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) б/н від 17.06.2024; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) SDFE3240606 від 17.06.2024; Коносамент (Bill of lading) №242342980 від 19.07.2024; Автотранспортна накладна (Road consignment note) №446064-1 від 17.09.2024; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №C00165 від 25.07.2024; Банківський платіжний документ, що стосується товару №268 від 12.07.2024; Банківський платіжний документ, що стосується товару №275 від 11.09.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № LS-4589399 від 17.09.2024; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №446064/1 від 17.09.2024; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 08.06.2024; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією УкрПромЗовнЕксперт №1770 від 20.09.2024; Страховий поліс № від 21.07.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), Додаток 1 від 14.05.2021; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), Додаток 2 від 01.03.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №29/03/21 від 29.03.2021; Договір про надання послуг митного брокера №82 від 27.12.2012; Договір (контракт) про перевезення №02/11/23 від 02.11.2023; Договір (контракт) про перевезення №19/07/2024 від 19.07.2024; Сертифікат якості від 17.07.2024; Копія митної декларації країни відправлення *00799248* від 19.07.2024.

Під час контролю митної вартості товару за МД №24UA56U0 від 23.09.2024 відповідачем оформлений запит (електронне повідомлення декларанту) від 23.09.2024, в якому запропоновано надати (за наявності) додаткові документи за ч. 3 ст. 53 МК України, а також відомості, що підтверджують відсутність обмежень за ст. 58 МК України.

У відповідь на повідомлення Харківської митниці, позивачем надіслано лист від 23.09.2024 № б/н на адресу останньої, в якому просив визначити митну вартість товару, у зв`язку з відсутністю додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару за ЕМД 23.09.2024 №24UA56U0.

Харківською митницею прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості на підставі ч. 6 ст. 54, ст. ст. 53, 55, 5764 МК України прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 23.09.2024 №UA807000/2024/000557/2 за другорядним (резервним) методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про товари, митне оформлення яких вже здійснено за рівнем митної вартості на товар № 1 1,52 дол. США/кг, задекларований рівень митної вартості 0, 0,998 дол. США/кг. Джерело: МД №UA110050/2024/3351 (24UA51U2) від 02.08.2024 (товар №1).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2024/000557/2 від 23.09.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2024/000675 від 23.09.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 ст. 53 Митного кодексу України (далі - МКУ) декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно пункту 1 частини 4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснити контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної декларації № UA 807000/2024/000557/2 від 23.09.2024, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 23.09.2024 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці БПФ «АСТРА» () була подана митна декларація за №24UA56U0 на товар: «Ровінг зі скловолокна, призначено для виробництва склопластикових виробів шляхом армування...» код згідно з УКТ ЗЕД , що надійшли на адресу БПФ «АСТРА» за зовнішньоекономічним контрактом зі підприємством SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP, Китай.

У графі 43 ЕМД №24UA56U0 від 23.09.2024 позивачем зазначено основний метод визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст. ст. 57, 58 МКУ. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Як передбачає ст. 248 МКУ, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно з ч.1 ст. 53 МКУ з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до МКУ не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом, перед кодом документу проставляється символ "d". При внесенні до графи відомостей про документ, який надавався митному органу в попередніх випадках митного оформлення товарів із застосуванням МД, перед кодом такого документа проставляється символ "m". Класифікатор документів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 (далі Класифікатор документів).

До митного оформлення за ЕМД №24UA56U0 від 23.09.2024 декларантом БПФ «АСТРА» було подано наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) б/н 17.06.2024; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercialinvoice) SDFE3240606 17.06.2024; Коносамент (Bill oflading) 2.07.2024; Автотранспортна накладна (Road consiunmentnote) 446064-1 17.09.2024; Сертифікатпро походження товару (Certificate ofori gin) C00165 25.07.2024; Банківськийплатіжнийдокумент, що стосується товару 268 12.07.2024; Банківський платіжний документ, що стосується товару 275 11.09.2024; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги LS-4589399 17.09.2024; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 446064/1 17.09.2024; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н 08.06.2024; Висновокпро вартісніхарактеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією УкрПромЗовнЕксперт 1770 20.09.2024; Страховий поліс 21.07.2024; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток 1 14.05.2021; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток 2 01.03.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 29/03/21 29.03.2021; Договір про надання послуг митного брокера 82 27.12.2012; Договір (контракт) про перевезення 02/11/23 02.11.2023; Договір (контракт) про перевезення 19/07/2024 19.07.2024; Заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення кодудо митної декларації, про те. що товари, якіпекларуютьсяне належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю Сертифікат якості 17.07.2024; Копія митної декларації країни відправлення *00799248* 19.07.2024.

Колегія суддів звертає увагу, що перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 ст. 53 МКУ, а саме:

1. Декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених, у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2. Зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3. Рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4. Якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5. За наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6. Транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7. Ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8. Якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, у постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 Верховний Суд дійшов висновку, що вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями пунктів 1-3 ч.5 ст.54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до пункту 2(а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2(Ь) статті під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Стаття 17 Угоди передбачає, що ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.

Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості. Зазначене можливо здійснити зокрема шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією - рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і інформація про які ретельно перевірялась.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД №24UА5бU0 від 23.09.2024, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст. 54 МКУ шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 336, 337, 363 МКУ в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

З огляду на наведене, під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №24UА5бU0 від 23.09.2024, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодом:

- 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів, 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Слід зазначити, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

З цього слідує, що у Харківської митниці виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.337 МКУ перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато- логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МКУ декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Так, згідно вищезазначених приписів, 15.04.2024 до спецпідрозділу митниці був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД №UА807200/2024/006124 від 15.04.2024. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

Відповідно до п.2.2 розділу 2 наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» (далі - Методичні рекомендації №476), аналіз, виявлення та оцінка ризиків посадовою особою було здійснено шляхом, зокрема: перевірки повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення; перевірки товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларуються, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення; перевірки пов`язаності продавця ї покупця та чи вплинули їх взаємовідносини на ціну товарів, які подаються до митного оформлення; вивчення обставин продажу товарів між пов`язаними особами, якщо існують сумніви щодо прийнятності ціни оцінюваних товарів. При цьому необхідно розглянути відповідні аспекти операції, зокрема спосіб, у який покупець і продавець організовують свої торговельні відносини, і спосіб, у який була визначена ціна, про яку йдеться, щоб визначити, чи ці відносини вплинули на ціну; перевірки інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов`язаними особами щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним: методом, до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу; перевірки наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну; перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларуванні, витрат на транспортування; перевірки документів, що містять відомості про вартість страхування (страхувальник, вигодонабувач, розмір страхового покриття, розмір витрат на страхування, наявність додаткового- покритті, валюта); перевірки включення/не включення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо); перевірки наївності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Враховуючи, що аналіз вищенаведених висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.08.2019 у справі №826/19400/15 дає підстави стверджувати, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

Глава 52 МКУ (ст.ст. 361, 362, 363) визначає цілі застосування системи управління ризиками, її аналіз і об`єкти, діяльність митних органів з оцінки та управління ризиками. Автоматизована система управління ризиками застосовується митними органами і функціонує на центральному рівні та є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів (далі - ЄАІС). ЄАІС є державною власністю. Держателем, адміністратором ЄАІС та володільцем інформації в ЄАІС є Держмитслужба. Це визначається Положенням про Єдину автоматизовану інформаційну систему митних органів, порядок і умови застосування її систем, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 19.05.2023 № 263 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.07.2023 за № 1132/40188).

Основними завданнями ЄАІС є: забезпечення виконання митних формальностей, передбачених законодавством України з питань митної справи; автоматизація процедур митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України у тому числі митного контролю після завершення митного оформлення, визначення форм та обсягів митного контролю, механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, сприяння захисту прав інтелектуальної власності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, прийняття рішень митними органами.

З матеріалів справи вбачається, що за результатом аналізу та співставлення вказаних документів було встановлено наступне.

1. Задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями раніше.

Аналіз цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі - ЄАІС Держмитслужби) виявив, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений. А саме: №24UА56U0 від 23.09.2024; Товар № 1; Заявлено МВ, дол. США/кг 0998; Мінімальний рівень МВ ЄАІС Держмитслужби, дол. США/кг; 1,52 ;Джерело - МД № UА110050/2024/3351 (24UА5U2) від 02.08.2024 (товар №1).

У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості подібного (аналогічного) товару, який був оформлений у максимально найближчий термін, встановлено, що рівень митної вартості товару згідно з ЄАІС: товар № 1 - 1,52 дол. США/кг, задекларований рівень митної вартості - 0, 0,998 дол. США/кг.

Наявна в митному органі цінова інформація, що є в АСМО Інспектор та ЄАІС про митні оформлення товарів такого самого продавця товару, покупця, ідентичних умов поставки того ж самого товару, митне оформлення якого вже здійснено у максимально наближений термін обумовила митний орган прийняти рішення про коригування митної вартості за другорядним (резервним) методом відповідно до ст. 64 МКУ.

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 04.08.2021 у справах №520/3421/19 та №520/4787/19 «Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявність у ЄАІС ДФС інформації про митну вартість подібних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості».

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.01.2021 у справі 805/2942/16-а, який зводиться до того, що спрацювання профілю ризику в системі АСАУР та встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС є достатньою підставою для витребування додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МКУ, а ненадання декларантом жодного запитуваного документу за спірною поставкою на законну вимогу митниці є порушенням його обов`язку у розумінні вказаної норми.

2. Поставка товару здійснювалась на підставі контракту від 29.03.2021 № 29/03/21 з доповненнями від 14.05.2021 № 1, від 01.03.2022 № 2 (далі - Контракт), укладеного між SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP (продавець) та БПФ «АСТРА» (покупець), згідно з яким, зокрема:

продавець поставляє товар по Контракту на умовах, вказаних в інвойсах, які є невід`ємними частинами Контракту, та відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010 року (пункт 3.1);

оплата за товар, що поставляється, буде здійснюватися згідно з умовами, зазначеними в інвойсах, які є невід`ємною частиною Контракту (пункт 4.1);

при оплаті за товар, що поставляється, покупець здійснює посилання на реквізити виставленого інвойса (пункт 4.2).

Одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, та, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (пункти 4, 6, 8 частини другої статті 53 Кодексу).

Згідно з нормами Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 2, для здійснення платіжної операції з переказу іноземної валюти використовується платіжна інструкція в іноземній валюті, реквізити якої передбачені Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 (далі - Постанова № 216).

З урахуванням умов пунктів 4.1, 4.2 Контракту та 100 % передоплати частинами (80 % передоплата; 20 % проти копії коносамента), визначеної у інвойсі від 17.06.2024 № SDFE3240606, надані копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 12.07.2024 № 268, від 11.09.2024 не можуть бути взяті до уваги як документи, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки містять у графі 70 «Призначення платежу» є посилання на проформи -інвойси № SDFE3240503, №SDFE3240504 від 26.04.20254, №SDFE324507 від 30.04.2024, №SDFE3240603 від 02.07.2024, які не надані до митного оформлення, що не дає можливості ідентифікувати такі платіжні інструкції з оцінюваним товаром.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачем не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар.

3. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, до яких можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

З матеріалів справи встановлено, що поставка товарів здійснювалась на підставі договору транспортно- експедиторського обслуговування від 19.07.2024 № 19/07/2024 (далі - Договір), укладеного між БПФ «АСТРА» (клієнт) та ТОВ «Ламан Шипінг» (експедитор), згідно з яким, зокрема:

умови перевезення, вид і найменування вантажу, вид транспорту, розмір плати експедитору, пункти відправлення та призначення, а також інші умови, пов`язані з виконанням Договору, встановлюються за угодою сторін і оформлюються заявками до Договору (пункт 1.2);

перелік послуг, що надаються, їх вартість, розмір плати експедитора, встановлюються за згодою сторін, що оформлюється заявками до Договору (пункт 4.2.1);

за рахунок клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, погоджених сторонами, а також надати інші послуги (пункт 2.1.1), надавати клієнтові усі види транспортно-експедиційних послуг (пункт 2.2.5),

експедитор після надання послуг (виконання відповідної заявки) складає акт виконаних робіт і надає його клієнту (2.1.6);

оплата за цим договором здійснюється на підставі відповідного рахунку експедитора шляхом 100% передоплати до моменту надання послуг, та не пізніше банківського дня, у якому рахунок виставляється до сплати (пункт 4.1) ;

виконані послуги оформлюються актом виконаних послуг та рахунком експедитора. Остаточна вартість послуг вказується або в рахунку-фактурі та/або акті виконаних робіт на кожне ТЕО (пункт 4.3).

Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано рахунок на оплату від 17.09.2024 № LS-4589399, довідку про транспортні витрати 17.09.2024 № 446064/1, коносамент від 19.07.2024 № 242342980, CMR від 17.09.2024 №446064-1.

Рахунок на оплату від 17.09.2024 № LS-4589399 видано експедитором значно пізніше дати експорту товару згідно з митною декларацією країни відправлення від 19.07.2024 № *00799248*, що суперечить умовам оплати транспортно- експедиторських послуг, визначених підпунктом а) пункту 4.1 Договору. Разом з тим, банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку на оплату від 17.09.2024 № LS-4589399 до митного оформлення не надано, хоча з урахуванням умов пункту 4.1 Договору станом на дату митного оформлення товару оплата за таким рахунком повинна бути здійснена.

Також слід зазначити, що рахунок на оплату від 17.09.2024 № LS-4589399 містить інформацію, у тому числі, щодо вартості витрат по перевезенню вантажу до митного кордону України (з Гдланську) у розмірі 46450,13 грн (відстань близько 750 км) та за маршрутом м/п Ягодин (Україна) - м. Харків (Україна) у розмірі 55818,17 гривень (відстань близько 1041 км). Загальна сума 97487, 38 грн.

З огляду на зазначене вартість перевезення товарів за межами митної території України менша, ніж вартість перевезення товарів на території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країнах, через які здійснювалось перевезення товарів.

Ненадання скаржником на розгляд документів (додатка № 1, заявок, актів виконаних робіт) зазначених у Договорі, не дає можливості упевнитись у повноті наданих послуг та їх вартості, які при визначенні митної вартості повинні включатись до ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар.

До того ж вартість витрат по перевезенню вантажу за маршрутом Польща Україна значно зменшився у порівнянні з аналогічною поставкою, аналогічного товару за аналогічним контактом, що відбулась у квітні 2024 року (справа №520/16133/24), відповідно до даних транспортних документів тоді позивачем понесено витрати у розмірі 84697 + 127045,50 = 211742,5 гривень.

Враховуючи ріст курсу, витрати паливно-мастильних, експлуатаційних витрат - зменшення вартості перевезення у двічі призводить до об`єктивних сумнівів щодо можливого заниження митної вартості товарів.

Згідно даних сайту www.maersk.com коносамент №242342980 (контейнер CAAU2416697) прибув в порт GDANSK Польша, 11.09.2024, вивантажено з судна 14.09.2024, навантаження та відправка 17.09.2024 товар виїхав з терміналу-порту 17.09.2024 відповідно до CMR №446064-1, таким чином вбачаються додатково понесені витрати на зберігання товару в порту призначення та перевантаження товару, однак вищевказані витрати не зазначені у відповідних графах ДМВ та не відображені в жодному транспортному документі.

Отже, декларантом документально не підтверджено повноту включення до ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар, складових митної вартості, визначених пунктом 5 частини десятої статті 58 Кодексу.

4. Відповідно до інвойсу від 17.07.2024 № SDFE3240606 умови поставки товару CIF GDANSK. Згідно з міжнародними правилами тлумачення CIF Інкотермс 2010 продавець зобов`язується за власний рахунок забезпечити морське страхування на користь покупця проти ризику втрати або пошкодження товару під час перевезення та надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. При цьому страхування повинне покривати, як мінімум, передбачену контрактом (договором) ціну плюс 10 відс. (тобто 110 відс.) і бути здійсненим у валюті контракту (договору).

Страховий поліс від 21.07.2024 № розглянуто, але не може бути взято до уваги як документ, що підтверджує заявлену декларантом митну вартість товару, оскільки не містить інформації щодо морського страхування на користь покупця та його права на страхове покриття у разі настання страхового випадку, як це передбачено умовами поставки CIF. При цьому, документальних підтверджень вартості такого страхування на розгляд не надано.

Крім того, митна декларація країни відправлення від 19.07.2024 № *00799248* не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує митну вартість товару, оскільки не засвідчує факт його експорту через відсутність в такій декларації дати експорту та відміток митних органів країни відправлення.

Слід відмітити, що у пакувальному листі від 17.06.2024 наявні відомості про інвойс від 17.07.2024 № SDFE32406061, який видано пізніше такого пакувального листа, також містяться відомості про коносамент від 19.07.2024 №242342980, який видано пізніше такого пакувального листа.

При цьому, у зазначеному коносаменті відсутні підписи уповноваженої особи перевізника (капітана, судноплавного агента), що може свідчити про нечинність такого коносаменту

5. Також, колегія суддів звертає увагу, що не є достатнім підтвердженням заявленої декларантом митної вартості оцінюваного товару лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 20.09.2024 № 1770 щодо вартості товару, оскільки не є висновком про якісні та вартісні характеристики товару через невідповідність вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності. При цьому, зазначений лист носить лише довідковий характер.

23.09.2024 позивача було повідомлено, що на виконання вимог ст. 54 МКУ та відповідно до вимог ст. 53 МКУ у зв`язку з тим, що відомості не підтверджені належним чином, а також документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МКУ, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, передбачені ч. 3 ст. 53 МКУ.

Також було повідомлено, що позивач або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товарів.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладену у постанові від 21.03.2023 у справі № 815/5817/17: митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості і може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

У відповідь на повідомлення Харківської митниці, позивачем було надіслано лист від 23.09.2024 № б/н на адресу останньої, в якому просив визначити митну вартість товару, в зв`язку з відсутністю додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару за ЕМД 23.09.2024 №24UА56U0.

Тобто, фактично позивачем не було подано додаткових документів на вимогу Харківської митниці для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МКУ за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 МКУ.

Згідно з ч.1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 МКУ виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст. 54 МКУ встановлено, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів:

- у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 МКУ;

- відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ);

- невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 МКУ (п. 3 ч. 6 ст. 54 МКУ).

Відповідно до ст. 58 МКУ (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 ст. 58 МКУ); використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 МКУ).

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Отже, зазначені обставини у вигляді розбіжностей в наданих до митного оформлення документах, відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та розбіжність заявлених рівнів митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією за фактами митних оформлень подібних товарів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваних товарів виключали можливість для митного органу визнати заявлену декларантом та розраховану за основним методом митну вартість товарів.

Таким чином, коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом відповідно до ч.3 ст. 57, ст. 64 МКУ.

Частинами 1, 2 ст. 64 МКУ визначено, що у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. ст. 58 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT), що цілком узгоджується з ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі № П/805/38/14 від 12.11.2015.

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватись на раніше визнаних митними органами митних вартостях.

Колегія суддів вважає, що подані документи не спростовували в повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої найнижчої митної вартості оцінюваних товарів та ненаданням позивачем всіх витребовуваних додаткових документів, Харківською митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись ч. 6 ст. 54, ст. ст. 53, 55, 57-64 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 23.09.2024 №UA807000/2024/000557/2 за другорядним (резервним) методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товарів за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС, а саме: МД №24UA51U2 від 02.08.2024 , оформлена на таких саме комерційних умовах (CIF), з країною виробництва Китай (CN), зі схожою вагою нетто 20306 кг, код товару УКТЗЕД ».

Підстави обрання другорядного методу визначення митної вартості, джерела та інша необхідна інформація зазначені у графі 33 відповідного рішення про коригування митної вартості від 23.09.2024 №UA807000/2024/000557/2.

Підприємство не погодилось з прийнятим митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та скористалось своїм правом щодо випуску товарів у вільний обіг за ЕМД від 23.09.2024 №24UA11.

Зазначені обставини у вигляді розбіжностей у наданих до митного оформлення документах, відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та розбіжність заявлених рівнів митної вартості в порівнянні з наявною в митниці ціновою інформацією за фактами митних оформлень ідентичних товарів у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваних товарів виключали можливість для митного органу визнати заявлену позивачем та розраховану за основним методом митну вартість товарів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000557/2 від 23.09.2024 оформлене з додержанням вимог ч. 2 ст. 55 МКУ та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195.

Також, рішення про коригування митної вартості №UA807000/2024/000557/2 від 23.09.2024 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 року по справі № 520/27347/24, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 по справі № 520/27347/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Багатопрофільної приватної фірми "АСТРА" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва