Справа № 560/12697/24
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2025-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.08.2024 звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , згідно із якою, просить:

" - визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 , викладену у листі від 06.06.2024 року за №10191, щодо звільнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі необхідності здійснення постійного догляду за батьком, який є особою з ІІ групою інвалідності;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», в зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за батьком, як особою з ІІ групою інвалідності".

Ухвалою суду від 03.09.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із усуненням ОСОБА_1 недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 09.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі; постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 в п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати до суду належним чином завірену копію рапорту ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби, інформацію про результат розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби, копію документів за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби.

Від відповідача 16.09.2024 до суду надійшла заява про виконання ухвали суду від 09.09.2024 із доданими до неї документами.

До суду 20.09.2024 надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідачем до суду 20.09.2024 подано заяву про залишення позову без розгляду.

Вказана вище заява обгрунтована Військовою частиною НОМЕР_1 тим, що частиною п`ятою ст.122 КАС України встановлений місячний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється.

Відповідач зазначає, що, згідно із ч.ч.1, 3 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідач посилається на те, що позивач просить суд визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 щодо його звільнення з військової служби, викладену у листі від 06.06.2024 року за №10191, яку він отримав цього ж дня.

Оскільки позивач звернувся до суду за оскарженням вказаної відмови лише 30.08.2024 року, пропустивши, на думку відповідача, строк на звернення до суду, а провадження в адміністративній справі відкрито, тому військова частина НОМЕР_1 просить позовну заяву залишити без розгляду.

Від позивача до суду 23.09.2024 надійшла відповідь на відзив.

До суду 03.09.2024 надійшли заперечення (на відповідь на відзив).

Розглянувши заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, матеріали справи, суд вказує на таке.

Як судом зазначено вище, ОСОБА_1 30.08.2024 звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , згідно із якою, просить:

" - визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 , викладену у листі від 06.06.2024 року за №10191, щодо звільнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі необхідності здійснення постійного догляду за батьком, який є особою з ІІ групою інвалідності;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», в зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за батьком, як особою з ІІ групою інвалідності".

При цьому, у розумінні до положень п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, вимога про визнання протиправною відмови військової частини НОМЕР_1 , викладену у листі від 06.06.2024 року за № 10191, щодо звільнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі необхідності здійснення постійного догляду за батьком, який є особою з ІІ групою інвалідності, є основною, а вимога про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», в зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за батьком, як особою з ІІ групою інвалідності, - похідною.

За матеріалами справи, листом військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024 №10191 позивачеві відмовлено у звільненні з військової служби на підставі необхідності здійснення постійного догляду за батьком, який є особою з ІІ групою інвалідності.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 посилається на те, що 06.06.2024 отримав листа за підписом командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 за №10191, з якого позивач дізнався про відмову військової частини НОМЕР_1 звільнити його з військової служби на підставі необхідності здійснення постійного догляду за батьком, який є особою з ІІ групою інвалідності.

Відповідач також посилається на те, що позивач отримав лист військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024 №10191 саме 06.06.2024 року.

З огляду на викладене вище суд зазначає, що строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Відповідно до статті 122 частини 1 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із статті 122 частиною 2 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 122 частини 5 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За загальним правилом початком перебігу строку є день, коли особа дізналась або повинна була (могла) дізнатись про порушення свого права.

Отже, для визначення моменту виникнення права на звернення до суду важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) чинники, що свідчать про презумпцію можливості та обов`язку особи цікавитись та бути обізнаною про свої права та стан їх дотримання з боку інших осіб.

Суд вказує на те, що ОСОБА_1 , звернувшись до суду 30.08.2024 року, пропустив строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Частинами третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху на підставі статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки позивач звернувся до суду з цим позовом після закінчення строку, установленого законом, позовна заява має певні недоліки, чим не дотримано приписи частини шостої статті 161 КАС України, тому на підставі частини тринадцятої статті 171 КАС України позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів в обґрунтування поважності причин його пропуску.

За таких обставин і правових підстав, у задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Також суд зазначає про таке.

Згідно із частиною четвертою статті 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ч. 7 ст. 80 КАС України).

Згідно із ч. 8 ст. 80 КАС України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

За ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене вище, із метою всебічного та повного встановлення обставин справи, а також зважаючи на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд дійшов висновку про необхідність витребування у військової частини НОМЕР_1 :

- докази отримання ОСОБА_1 листа військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024 №10191.

З огляду на викладене вище, керуючись ст.ст. 9, 80, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви у справі № 560/12697/24 без розгляду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду, за приписами ч. 15 статті 171 КАС України.

Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 в п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали суду:

- докази отримання ОСОБА_1 листа військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024 №10191.

Копію ухвали направити сторонам, до виконання.

Копію ухвали направити Міністерству оборони України, до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Є.В. Печений