Справа № 420/36202/24
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Слободянюка К.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6; ) про визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника з 01.07.2024р. із розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 , з якого йому розраховувалась пенсія за червень 2024 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 01.07.2024 року перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 із розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 , з якого йому розраховувалась пенсія за червень 2024 року, а саме 38432,45 грн., з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. з 01.07.2024р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 з 01.07.2024 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум;

стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Ухвалою від 27.11.2024 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

12.12.2024 року (вх. № ЕП/20493/24) представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

15.04.2019 року (вх. № 13624/19) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримував пенсію за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку зі смертю свого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина ОСОБА_1 оформила пенсію по втраті годувальника на їх неповнолітнього сина ОСОБА_2 , проте пенсії призначено у меншому розмірі, ніж призначено законом. 10.10.2024р. позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, проте у її задоволенні було відмовлено. Відповідач листом від 25.10.2024р. повідомив, що пенсія ОСОБА_3 призначена з 01.07.2024р. у розмірі 30 % заробітку годувальника, виходячи з його грошового забезпечення станом на 01.03.2018р. Враховуючи, що пенсія по втраті годувальника не може бути меншою двох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивачу призначено пенсію у мінімальному розмірі 4472 грн. Також відповідач, на думку позивача, протиправно відмовив у виплаті доплати у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № ЕП/20493/24 від 12.12.2024р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримував пенсію за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплату якої припинено з 01.07.2024р. у зв`язку з його смертю. У свою чергу, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16.11.2020р. у справі № 540/2706/20, яке набрала законної сили 14.01.2021р., у лютому 2021 р. проводився перерахунок його пенсії з 01.04.2019 р. на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про грошове забезпечення для нарахунку (перерахунку) пенсії № 6/2/3231 від 26.08.2020 р. Після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_3 склав 37851,45 грн., тобто розмір пенсії розраховано на виконання рішення суду по справі № 540/2706/20, яким урегульовувались відносини між померлою особою та органом Пенсійного фонду України. Посилаючись на приписи ст. 25 ЦК України, відповідач стверджує, що у зв`язку зі смертю чоловіка позивача припинилась дія судових рішень, що стосувались померлої особи. З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 як отримувачу пенсії в разі втрати годувальника на утриманця ОСОБА_2 , 06.01.2012 р. з 01.01.2024р. призначено за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_3 , виходячи з розміру грошового забезпечення годувальника, зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення № ТХ28092 від 06.01.2018р. у розмірі 30 % від грошового забезпечення годувальника. Оскільки пенсія у разі втрати годувальника за померлого ОСОБА_3 призначена на двох утриманців ОСОБА_1 на неповнолітнього утриманця ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , з 01.07.2024р. до пенсії позивача встановлено щомісячну доплату, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 1000 грн.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримував пенсію за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв`язку зі смертю свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружина ОСОБА_1 оформила пенсію по втраті годувальника на їх неповнолітнього сина ОСОБА_2 .

10.10.2024р. позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки, на її думку, пенсію призначено у меншому розмірі, ніж визначено законодавством, проте у її задоволенні було відмовлено.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 25.10.2024р. (вих. № 9040-8537/С-02/8-2100/24) повідомлено, що пенсія ОСОБА_3 призначена з 01.07.2024р. у розмірі 30 % заробітку годувальника, виходячи з його грошового забезпечення станом на 01.03.2018р. Враховуючи, що пенсія по втраті годувальника не може бути меншою двох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивачу призначено пенсію у мінімальному розмірі 4472 грн. Також відповідач відмовив у виплаті доплати у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону № 2011).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011).

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон № 2262-ХІІ.

Вищенаведеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вказана норма ст. 43 Закону міститься в розділі V "Обчислення пенсії", тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Аналогічний висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 р. у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій визначено ст. 63 Закону № 2262, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінет Міністрів України Постановою "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" від 13.02.2008 р. № 45 затвердив Порядок № 45.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції Постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р., залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 Постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 826/3858/18 касаційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишено без змін.

Таким чином, зміни внесені Постановою КМУ № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 р. - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема пенсійний орган та уповноважений на видачу довідок орган, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови КМУ № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 10.10.2019 р. у справі № 553/3619/16-а.

Так, 30.08.2017 р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 р. та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, Постановою № 704 встановлено такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абз.4 пп.1 п.5 постанови № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (п.6 постанови № 704).

При цьому пп. 2 п. 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, з 05.03.2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262 та статті 9 Закону № 2011.

Судом встановлено, що 26.08.2020 року ОСОБА_3 видана довідка №6/2/3231 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, в якій крім посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років вказано додаткові види грошового забезпечення.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16.11.2020, яке набрало законної сили 14.01.2021, по справі №540/2706/20 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.04.2019 року за довідкою про грошове забезпечення для нарахування (перерахунку) пенсії від 26.08.2020 року №6/2/3231.

Відповідно до рішення суду проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 26.08.2020 року №6/2/3231, але ГУ ПФУ при перерахунку пенсії був обмежений її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

ОСОБА_3 звертався до суду з позовом за захистом порушених прав щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром (справа №540/1129/21). За результатом розгляду справи №540/1129/21 рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 у задоволенні позову відмовлено. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 скасовано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 та прийнято нове судове рішення, яким позов задоволено частково та, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року без застосування обмеження максимального розміру пенсії на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 ГУ ПФУ здійснено перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_3 з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру пенсії.

Згідно з розрахунками пенсії пенсія з 01.04.2019 року розраховувалася із суми грошового забезпечення у розмірі 37851,45 грн. Основний розмір пенсії внаслідок проведеного перерахунку склав 24603,44 грн (65% грошового забезпечення).

Між тим, ОСОБА_3 також нараховувались надбавки до пенсії як учаснику бойових дій 40,00 грн та учаснику АТО бойових дій з 01.04.2019 року 374,25 грн, з 01.01.2020 року 409,50 грн, з 01.10.2021 року 463,50 грн, з 01.03.2023 року 523,25грн, а також з 01.10.2021 року нараховані надбавки на непрацездатних дітей синів ОСОБА_5 та Ярослава по 927,00грн, з 01.03.2023 року по 1046,50грн.

Надбавка на двох неповнолітніх утриманців нарахована на підставі заяви позивача, з якою він звернувся до ГУ ПФУ у жовтні 2020 року та за результатами розгляду якої ГУ ПФУ проведено перерахунок пенсії позивача 01.10.2021 року із встановленням надбавки в розмірі 100% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі п.«а» ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - за двох непрацездатних осіб (дітей).

Підсумок пенсії позивача до виплати не збільшився і залишився на рівні 25017,69 грн (основний розмір пенсії 24603,44 грн., та надбавки у розмірі станом на 01.04.2019 року, а саме: як учаснику бойових дій 40,00 грн. та як учаснику АТО 374,25 грн. (24603,44 грн. + 40,00грн. + 374,25грн.), який визначений відповідачем як «фіксований розмір згідно рішення суду».

Однак, розмір пенсії перерахований за заявою ОСОБА_3 становив згідно з розрахунком, включаючи 65% грошового забезпечення (до якого увійшли основні та додаткові види грошового забезпечення), підвищення як учаснику бойових дій в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, фіксованої доплати як учаснику бойових дій та надбавки як непрацюючому пенсіонеру, що мав на своєму утриманні двох непрацездатних членів сім`ї становить з 01.10.2021 року 26960,94 грн.

Вищезазначені обставини встановлені судами у справах №540/2706/20, №540/1129/21, № 420/2643/23 та з урахуванням ч.4 ст. 78 КАС України не потребують доказування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023р. у справі № 420/2643/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо невиплати ОСОБА_3 нарахованих надбавок до пенсії як учаснику бойових дій в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, надбавок як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні двох непрацездатних членів сім`ї у розмірі 100% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.10.2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії з урахуванням надбавок до пенсії як учаснику бойових дій в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні двох непрацездатних членів сім`ї у розмірі 100% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Після проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахунку пенсії, зокрема, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.04.2023р. у справі № 420/2643/23 її розмір склав 33289,19 грн. та був обрахований, виходячи з грошового забезпечення у розмірі 38432,45 грн. Саме виходячи з такого розміру грошового забезпечення померлому годувальнику було обчислено пенсію та він її отримував станом на червень 2024 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

За приписами ст. 29 Закону № 2262, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно з ч.1 ст. 30 Закону № 2262 право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

За змістом пп. «а», «б» ч. 4 ст. 30 Закону № 2262, непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю.

За приписами ст. 36 Закону № 2262, пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262 визначено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 45 Закону № 2262 передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Аналіз наведених приписів чинного законодавства та встановлених судом обставин свідчить, що нормами Закону № 2262 визначено право на пенсію в разі втрати годувальника непрацездатним членам сім`ї померлих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, що перебували на їх утриманні. Така пенсія призначається у розмірі 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. Причому, розмір пенсії обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Таким чином, відповідач не діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обчислюючи розмір пенсії позивача за в разі втрати годувальника не з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові, порушивши зокрема вимоги ст. 45 Закону № 2262.

Відповідач не довів з посиланням на норми чинного законодавства правових підстав для обчислення пенсії позивача в разі втрати годувальника, виходячи з розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 станом на 01.03.2018р. Твердження відповідача про те, що у зв`язку зі смертю чоловіка позивача припинилась дія судових рішень, що стосувались померлої особи, є безпідставними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника з 01.07.2024р. із розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 , з якого йому розраховувалась пенсія за червень 2024 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 01.07.2024 року перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 із розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 , з якого йому розраховувалась пенсія за червень 2024 року, а саме 38432,45 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. з 01.07.2024р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; зобов`язати нарахування та виплату щомісячної доплати, суд зазначає наступне.

14 липня 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

У преамбулі цієї постанови зазначено, що вона прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Пунктом «б» статті 36 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії в разі втрати годувальника призначаються сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - у розмірі 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-IX «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо пенсій в разі втрати годувальника»), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови № 713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття постанови зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону № 2262, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01 липня 2021 року зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00 - 2700,00 грн.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01 липня 2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262 до 01 березня 2018 року було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року.

Аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом Постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262 має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262 на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах.

Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22, яку суд враховує в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України.

Вказану правову позицію Верховний Суд підтримав й у постанові від 02 березня 2023 року у справі № 600/870/22-а.

У даній справі відсутній спір щодо наявності у позивача права на отримання доплати, а спірним є питання визначення її розміру, оскільки відповідач вирішив доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн. розподілити відповідно до кількості утриманців, та виплатив її позивачу у розмірі 1000 грн.

Так, відповідно до статті 41 Закону №2262 в редакції, що діяла на день набрання постановою №713 законної сили, на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію, призначається одна спільна пенсія, щомісячна доплата до пенсії в сумі 2000,00 грн. ділилася пропорційно на всіх утриманців померлого годувальника.

З 24.03.2022 року Законом №2146-IX від 24.03.2022 року «Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника редакція статті 41 Закону 2262 була змінена.

Так, згідно нової редакції ст. 41 Закону № 2262, пенсія в разі втрати годувальника призначається кожному непрацездатному члену сім`ї, який має право на таку пенсію.

Тобто, з 24.03.2022 року вилучена норма, що на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію, призначається одна спільна пенсія.

Оскільки 24.03.2022 року вилучена норма, що на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію, призначається одна спільна пенсія, відповідно до Постанови №713 позивачці належала до виплати щомісячна доплата до пенсії в сумі 2000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. з 01.07.2024р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; зобов`язати нарахування та виплату щомісячної доплати, в зв`язку з чим останні підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6; ) про визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника з 01.07.2024р. із розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 , з якого йому розраховувалась пенсія за червень 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 01.07.2024 року перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 із розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 , з якого йому розраховувалась пенсія за червень 2024 року, а саме 38432,45 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. з 01.07.2024р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 з 01.07.2024 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.02.2025 р.

Суддя О.М. Тарасишина