Справа № 580/9445/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Бабич А.М.,
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року Справа № 580/9445/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В.,Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати неправомірними дій щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком;

- зобов`язати Відповідача, починаючи з 18.07.2024 призначити та виплатити їй пенсію за віком відповідно до ст.40 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки.

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року суд вийшов за межі позовних вимог та задовольнив позов частково, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.08.2024 про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за останні три роки;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, заяву ОСОБА_1 від 14.08.2024 про перерахунок пенсії і за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач не розглянув заяву Позивачки від 14.08.2024 щодо перерахунку її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за останні три роки щодо дотримання нею форми заяви та не з`ясував, чи подано повний пакет документів доданих до неї, а також не прийняв рішення - акту владно-розпорядчого характеру. Тобто, порушив процедуру та спосіб дій, визначені нормативними актами.

При цьому, суд вказав, що Закон України «Про звернення громадян» не визначає порядку розгляду заяв осіб про призначення та перерахунок пенсії та відповідач безпідставно застосував його під час розгляду заяви Позивачки.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стверджуючи, що зміст листа Відповідача, не вказує на суто інформативний характер, а свідчить, що Відповідач прийняв рішення у формі листа на підставі поданої заяви, яким відмовив Позивачці.

Апелянтка зазначає, що недотримання Відповідачем порядку, строків та форми прийняття рішення за результатами звернення Позивача, не може бути підставою для обмеження захисту її порушених прав.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував доводи про порушення Відповідачем її прав та наявність підстав про призначення пенсії.

З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2024 та від 17.12.2024 було відкрито апеляційне провадження за апеляцією позивача, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому просить таку скаргу залишити без задоволення, зазначаючи, що лист Головного управління є роз?яснювальним листом, направленим Позивачу відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», і не підпадає під ознаки акту (рішення) суб?єкта владних повноважень, а тому не є підставою публічно - правового спору в розумінні статті 4 КАС України.

Крім того, пенсійний орган стверджує, що недотримання особою чинних законодавчих норм щодо порядку звернення за перерахунком пенсії не породжує у органів Пенсійного фонду України юридичного обов?язку щодо перерахунку пенсії.

Також Відповідач посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.07.2023 у справі №640/1873/22, від 26.09.2024 у справі №990/167/24.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14.08.2024 Позивачка звернулася заявою до Відповідача, в якій просила надати відповідь, чому при призначенні їй пенсії за віком (при досягненні 60 років) Відповідач не застосував нову середню заробітну плату по народному господарству України за останні три роки, перевівши її з пенсії за вислугу років.

Відповідач розглянув заяву Позивачки відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та листом від 11.09.2024 повідомив, що з 13.09.2017 їй призначено пенсію за вислугу років. У подальшому за її заявою з 18.07.2024 переведено на пенсію за віком. Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 39 років 2 місяці, заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 до 31.03.2024 та з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки - 3764,40грн. Загальний розмір пенсії з 18.07.2024 становить 2980,00грн. Законодавчі підстави для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-VI із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021-2023 роки відсутні.

8. Позивачка, вважаючи такі дії Відповідача протиправними, звернулася до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон №1058-IV, який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Отже, з 01 січня 2004 року Закон №1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Правові висновки Верховного Суду стосовно застосування положень цього Закону сформовані, зокрема у постановах від 29 жовтня 2018 року у справі № 348/2305/16-а, від 23 листопада 2018 року у справі № 465/8263/14-а, від 11 грудня 2018 року у справі № 493/1869/17, від 21 грудня 2019 року у справі № 211/2459/17(2-а/211/160/17), від 27 лютого 2019 року у справі № 185/756/17 (2-а/185/109/17), від 19 червня 2020 року у справі № 759/6396/16-а, від 23 червня 2020 року у справі № 751/10237/16-а, від 17 вересня 2020 року у справі № 233/3458/17 та від 12 серпня 2021 року у справі № 640/20298/19.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

пенсія за віком;

пенсія по інвалідності;

пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно пунктів 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

Так, частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

11. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, де зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

12. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, яка розглядається, Позивачці з 13.09.2017 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV вона звернулася вперше 18 липня 2024 року.

13. Колегія суддів відзначає, що Верховний Суд України вже аналізував подібні правовідносини і у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2024 року у справі №500/1216/23, встановивши, що позивачу з 11 лютого 2013 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV він звернувся вперше 11 січня 2023 року, дійшов висновку про наявність у нього права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2020 - 2022 роки, з огляду на те, що за цих обставин має місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постанові від 03.02.2025 у справі №200/1478/24.

14. З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність у Позивачки права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2021 - 2023 роки.

15. Твердження Відповідача, викладене у спірному листі про відсутність підстав для призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021-2023 роки апеляційний суд вважає необґрунтованим та безпідставним.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX, висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх адміністративних органів, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, зокрема і для ГУ ПФУ в Черкаській області.

16. Разом з тим, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, приписами чинного законодавства чітко визначено процедуру перерахунку пенсії, яка передбачає звернення особи або її представника до органу ПФУ з відповідною заявою та документами, передбаченими Порядком № 22-1.

17. Так, судова колегія зазначає, що при зверненні особи із заявою про призначення/перерахунок пенсії та відповідними документами, пенсійний орган у першу чергу має здійснити дії відповідно до п. 4.2 Порядку №22-1, а у разі виникнення сумніву щодо обґрунтованості та достовірності поданих документів перевірити їх у визначеному законом порядку.

18. Втім, Відповідач не дотримався вказаних вище вимог до процедури розгляду заяви Позивачки й розглянув її у порядку Закону України «Про звернення громадян, чим допустив протиправну бездіяльність.

19. Разом з тим, як правильно вказав суд першої інстанції, Закон України "Про звернення громадян" не регулює правовідносини щодо призначення/перерахунку пенсії. Порядок призначення/перерахунку пенсії, в тому числі процедуру звернення за їх призначенням/перерахунком та розгляду відповідних заяв встановлює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1.

20. Отже, твердження Відповідача про те, що ним була надана відповідь на звернення Позивача лише додатково свідчить про його протиправну бездіяльність щодо розгляду вказаних заяв за процедурою, встановленою Порядком № 22-1.

21. Оскільки Відповідачем не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви Позивачки та доданих до неї документів і не прийнято за результатами їх розгляду відповідного рішення, тобто не реалізовано надані йому дискреційні повноваження, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.08.2024.

22. Доводи Апелянта про те, що Позивачкою не дотримано порядок звернення за перерахунком пенсії колегія суддів до уваги не приймає, оскільки питання щодо належного оформлення документів, наданих для перерахунку пенсії, належить з?ясовувати саме під час прийняття рішення про перерахунок або відмову в перерахунку пенсії, що, як уже зазначалося раніше, Відповідачем не здійснено.

23. З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви Позивачки від 14.08.2024 щодо перерахунку її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три останні роки та зобов`язати його повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, вказану заяву Позивачки і за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення.

23. Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

24. З урахуванням викладеного вище, судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

25. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

26. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року - без змін.

27. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 10 лютого 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І.Мєзєнцев