Справа № 753/6944/24
Суддя: Лужецька О. Р.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6944/24
провадження № 2-а/753/95/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Хутерного Андрія Вікторовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Хутерного Андрія Вікторовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2024 року справу розподілено у провадження судді Лужецької О.Р.

Відповідно до доповідної записки начальника відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ суду від 30.12.2024 р., вказану справу помилково не було вчасно передана судді Лужецькій О.Р.

Дослідивши дану позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З висновків зроблених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 543/775/17, вбачається наступне.

Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Частина друга статті 3 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір» містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також Законом України від 19 вересня 2013 року № 590-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень КУпАП щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини сьомої статті 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог ч. 3 ст. 161 КАС України позивачем не сплачено судовий збір.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, а саме: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, за пред`явлення якої слід сплатити судовий збір, у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2024 року складає 3 028 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви предметом позову є скасування постанови інспектора патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

За приписами ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.1 ст.122 покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.1 ст.13 ЗУ "Про Національну поліцію" систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч.1 ст.15 ЗУ "Про Національну поліцію").

Відповідно до ч.1 ст.17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП інспектори відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Як вбачається із позовної заяви позивачем визначено в якості відповідача інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Хутерного Андрія Вікторовича.

Разом з тим позивачем не визначено в якості відповідача відповідного органу Національної поліції.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити коло осіб, які беруть участь у справі та їх процесуальні статуси.

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 1272801 від 19.01.2024 р., однак не додав до позовну копії вказаної постанови.

Відповідно до ч. 7 ст. 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним додається також оригінал або копія оспорюваного акта.

Згідно з ч. 2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Отже, позивачу необхідно надати копію оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного, керуючись ст. 169 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Хутерного Андрія Вікторовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків відповідно до даної ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати для виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА