Справа № 585/3550/24
Суддя: Шульга В. О.
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/3550/24
Номер провадження 2-а/585/6/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 і просить: 1. Поновити строк на оскарження постанови №543АП-2024 про адміністративне правопорушення. 2. Прийняти позовну заяву до розгляду. 3. Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №543 АП 2024. 4. Покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позову вказав, що звернувшись 04.07.2024 р. до каб. №25 ІНФОРМАЦІЯ_2 для заміни його військово-облікового документу №4/309 від 25.06.2002 р. ( його термін дії 5 років минув), отримав відповідь, що не перебуває на військовому обліку і видати ВОД до постановки на нього вони не можуть. На його питання: чому він досі на нього не поставлений, відповісти не змогли. Також сказали, що для постановки на ВО потрібно сплатити штраф. На питання: чому його не поставили на ВО 29.02.2024 коли він отримав повістку для уточнення даних зі створенням облікового запису на його ім`я не послідувала постановка на ВО, також відповіді не надали. Також, не пояснили, чому тоді ж не повідомили про необхідність згідно їх твердження сплати штраф. Направили в каб. №17 для складання протоколу. В каб. №17 (юридичний відділ) юрист склала протокол № 543-АП-2024, в якому вказала порушення не постановку на ВО. Вказала суму штрафу в розмірі 17 000 грн. Текст протоколу надрукований на заздалегідь надрукованому шаблоні, який містить копію підпису начальника РТЦК ОСОБА_2 . Він висловив незгоду з протоколом. Наступного дня відбувся розгляд протоколу і його незгоди за участю двох військових співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 . Начальник ОСОБА_2 присутнім не був. Свою незгоду зі штрафом і не постановкою на ВО він аргументував списанням його з ВО за станом здоров`я і роз`ясненнями даними йому в самому військоматі щодо непотрібності ставати на ВО, згідно наказу МО № 342, а також скрутним матеріальним становищем. Його аргументи відкинули і виписали постанову № 543 АП-2024 на бланку, де було фото підпису начальника РТЦК Дудінова О.М. Тобто, підпис був просто роздрукований на принтері разом з текстом постанови. Раніше 29.02.2024, отримавши повістку для уточнення даних, він прибув до РТЦК, де і в реєстратурі, і в каб. № 20 пред`явив документи. Там і там зауважили, що він не на обліку, але жодних настанов не висловлювали. Більш того, в каб. № 20 співробітник здійснив пошук в системі «Оберіг» за його паспортними даними і виявив, що він не лише не на обліку, а взагалі облікового запису з його ім`ям немає. При цьому лише звернув на це увагу. Створив обліковий запис і вніс його дані до «Оберіг». Про необхідність додаткових дій не повідомляв. Видав направлення на ВЛК. Пізніше, під час проходження ВЛК, він з`являвся до РТЦК, де зауважень щодо необхідності постановки на ВО не повідомляли. Окрім того, після 29.02.2024 йому ще двічі вручали повістки для уточнення даних, зупиняли співробітники ТЦК, перевіряли документи, телефонували в ТЦК (каб. №20), звідки повідомляли, що йому треба з`явитися до ТЦК. В результаті виписували повістки. Одна з них 19.07.2024 вже після того, як його 12.07.2024 року все ж документально поставили на ВО (поставили печатку). Відповідач неправомірно і безпідставно склав постанову. До того ж в різних аспектах. Так, постанова 543 АП-2024 суперечить законодавству України. А саме: Згідно ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік,…, зобов`язані прибувати за викликом районного ТЦК та СП,… для оформлення ВОД, взяття на військовий облік,… Згідно ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, громадяни зобов`язані з`явитися за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів,… Згідно постанови КМУ № 560 щодо Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, п.21: За викликом районного (міського ТЦК та СП, …, резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`явитися у строк та місце, зазначені у повістці для взяття на військовий облік,…27. Під час мобілізації громадяни викликаються з метою: 1) районних (міських) ТЦК та СП або їх відділів: взяття на військовий облік; 28. Виклик громадян до районних (міських) ТЦК та СП,… під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки. Отже, згідно всіх трьох законів, громадяни зобов`язані прибувати для взяття на військовий облік за викликом. Відтак, він діяв повністю в межах законодавства України. У 2007 му р., змінюючи місце проживання, він не був поставлений на військовий облік через Наказ МО № 342, хоча й прибув до військомату для уточнення і перевірки. В ньому повідомили списаний за станом здоров`я і постановці на ВО не підлягає. Документ вважається дійсним, якщо на ньому є справжній підпис. Якщо це копія, її справжність повинна бути завірена власником підпису. В даному випадку протокол і постанова виписані від імені начальника РТЦК Дудінова О.М. Він не був присутнім, а ні при складанні, ані при винесенні постанови №543 АП-2024, тобто текст протоколу і постанови написаний від імені особи, яка його не складала і не читала! До того ж не ставила на них свій підпис є лише роздруковане фото підпису на місці де він повинен бути. Кожен з цих фактів як окремо так і обидва разом свідчать про те, що протокол і постанова №543 АП-2024 взагалі не є дійсними! Адже дійсним може бути документ, який написано власноручно та власноручно був завірений, або прочитаний особою і завірений її підписом. В даному випадку ОСОБА_2 текст не читав, присутнім не був, хоча текст від його імені. Відтак Постанова №543 АП -2024 не є дійсною і описана в ній вимога законної сили не має! Окрім того, 29.02.2024 року він отримав повістку та завітав до РТЦК в кабінет № 20, виявивши відсутність облікового запису з його ім`ям, і відтак його перебування на ВО, його на нього не поставили, при тому, що це їх прямий обов`язок. Відсутність облікового запису автоматично передбачає не перебування на ВО, адже поставити на ВО особу, на яку не має жодних даних не можливо. Що додатково підтверджує, що факт виявлення, що він не на ВО, був ще 29.02.2024 року до цього часу до моменту складання протоколу минуло більше чотирьох місяців (протокол 04.07.2024р.). Отже протокол про ніби як, згідно тверджень представників ІНФОРМАЦІЯ_2 , не постановку на облік повинен був складений не пізніше як через три місяці після виявлення цього факту 29.02.2024 року, тобто не пізніше 31.05.2024 року. Відтак протокол складений з порушенням терміну давності, а відтак є недійсним. Також причиною помилковості назначення постанови №543 АП-2024 може бути технічний збій системи чи недосконалість організації роботи ТЦК (людський фактор). Про це свідчить як описано вище факт вручення йому повістки 19.07.2024 року вже після того як він 12.07.2024 року став на облік і була поставлена печатка. Співробітник ТЦК перед виписуванням повістки, зателефонував в кабінет 20 де йому повідомили, що він не на обліку та в результаті була виписана повістка. Завітавши того ж дня до ТЦК в каб. 25 (поряд) перевірили і повідомили, що він на обліку. Отже в двох сусідніх кабінетах стверджували, прямо протилежні речі. Виписувати штраф (складати протокол) базуючись на таких даних (суперечливих) є не правильним, адже вплинути на роботу комп`ютерних систем він не може, отже протокол складався на основі неправильних даних які від нього не залежали. Отже і накладення штрафу є неправильним. Він проживає в двох з матір`ю яка перенесла інсульт, в результаті чого не є самостійною і потребує постійного стороннього догляду. Це підтверджено висновком лікарсько- консультативної комісії № 428. Він здійснює за нею догляд на непрофесійній основі, за що отримує виплати від держави в розмірі 2210 грн. на місяць. Оскільки мати потребує постійного стороннього догляду, то залишити її і влаштуватись на роботу, залишивши її без догляду він не може. Отже сума 2210 грн. на місяць є його єдиним доходом, а це менше ніж навіть загальний прожитковий мінімум. З неї важко покрити самі елементарні виплати, можливості заощаджувати немає. Відтак і зібрати суму в розмірі 17000 грн. Вихід позичати, але віддавати борг буде вкрай складно. Функцією і обов`язком держави є захист малозабезпечених верств, здійснюючи їм виплати. В його випадку держава накладаючи такий штраф більше заганяє його в межу бідності, що прямо суперечить її обов`язку. Також така сума штрафу виконує профілактичну і виховну (дисциплінуючу функцію, якими за задумом є адміністративні стягнення.

Отже постанова № 543 АП-2024 складена всупереч законодавству і з пропущенням термінів, можливо є наслідком технічного чи людського фактору йде в протиріччя з обов`язком держави. Адже суперечить відразу трьом законам щодо військового обліку. Вона не є дійсною як через відсутність посадової особи при розгляді протоколу, так і через відсутність його підпису. Також недійсна по причині пропуску терміну складання протоколу. Нарешті покарання (адміністративне) повинно виховувати, а не заганяти за межу бідності. Судова практика підтверджує хибність постанови №543АП-2024 у аналогічних справах. Суди виробили єдину спільну позицію скасування накладення штрафів.

14 вересня 2024 року провадження в справі відкрито та справу призначено до підготовчого розгляду.

20 листопада 2024 року закінчено підготовчий розгляд, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в обґрунтування заявлених позовних вимог пояснив, що на нього спочатку склали протокол а наступного дня відбувався розгляд, при цьому розгляді ОСОБА_3 не було. Його аргументи не вислуховували, при даному розгляді були присутні лише 2 військових невисокого рангу. В 2008 році коли він знімався з обліку у військоматі в м.Харків, там йому пояснили, що він не повинен ставати на облік, бо він визнаний непридатним. Він уточняв це питання і в Роменському військоматі, коли переїхав на проживання в м.Ромни, йому і там також пояснили що не потрібно. Але 29 лютого 2024 році йому вручили повістку для уточнення облікових даних. Також він проходив ВЛК і прийшов заміняти військово-обліковий документ, тоді йому сказали що він не на обліку і повинен сплачувати штраф. Він пояснював, що не раз приходив у ТЦК, проходив комісію, у нього перевіряли документи, але ні в кого не виникало питання про те, що він не на обліку. Коли був розгляд, там була юристка і двоє військових, але розгляд мав бути проведений начальником ТЦК, проте він присутній на розгляді не був. Ця постанова навіть ним не підписана, бо там підпис роздрукований. Є ряд законів, які регулюють постановку на військовий облік, поки не було виклику він в ТЦК не з`являвся, а коли отримав виклик то відразу з`явився. Щодо закону № 1488 то дійсно треба оновити дані, а постанова № 560 описує механізм проходження, він став на військовий облік в шестидесятиденний термін і офіційно став на облік 12 липня 2024 року. З лютого 2024 року, коли він став проходити медичну комісію, йому ніхто не сказав що він не перебуває на обліку в ТЦК. Якби йому сказали тоді, він би став на облік, тим більше, що на той час були значно менші штрафи за такі порушення. Закон № 1487 визначає, що оновити дані треба було за 60 днів, але тоді санкцій не було. Протокол про адміністративне правопорушення складали але він його не підписав. В протоколі він написав пояснення і коли вони почитали його пояснення то військові сказали що не будуть притягувати його до відповідальності, але потім ті двоє військових сказали, що його треба притягувати. Протокол був і на підставі нього розглядали постанову. Хто був при розгляді справи він не знає, був військовий з прізвищем ОСОБА_4 , а інший не знає хто. Постанову роздруковували при ньому, але там чорний підпис, а інші записи виконані синім.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 явку представника не забезпечив, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про відкладення розгляду справи не клопотали.

21.10.2024 року до суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив на позовну заяву, проте даний відзив, суд до уваги не бере, оскільки, всупереч вимог ч.3 ст.162 КАС України, відповідач не надав суду підтвердження направлення учасникам справи даного відзиву позивачу.

Судом встановлено, що 05 липня 2024 року винесено постанову № 543 АП-2024 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В постанові зазначено: «05 липня 2024 року я, начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_5 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , не працюючого, документ, який посвідчує особу: паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , установив що гр. ОСОБА_1 в період дії воєнного стану (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 року № 3429-ІХ) та загальної мобілізації (Указ Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року) є призовником згідно абз. 4 ч. 9 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», порушив пп. 1 п. 1 Додатку 2 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року (Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів), яким передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувти на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад. Також абзацом 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані з`являтися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Загальну мобілізацію в Україні оголошено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» та продовжено Указами Президента України від 17.05.2022 року № 342/2022, від 12.08.2022 року № 574/2022, від 07.11.2022 року №757/2022. від 06.02.2023 № 58/2023. від 01.05.2023 № 255/2023. від 26.07.2023 № 452/2023, від 06.11.2023 № 735/2022. від 06.02.2024 року № 50/2024. від 06.05.2024 року № 271/2024. З 17 березня 2014 року і по теперішній час в Україні діє особливий період після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» та після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану», дію якого було продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022. від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022. від 12.08.2022 року № 573/2022. від 07.11.2022 року № 757/2022. від 06.02.2023 року № 58/2023. від 01.05.2023 року № 254/2023. від 26.07.2023 року №451/2023 та від 06.11.2023 року № 734/2023. від 05.02.2024 року № 49/2024. від 06.05.2024 року № 272/2024. 29 лютого 2024 року гр. ОСОБА_1 був оповіщений представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії. Після проходження ВЛК, а саме 04.07.2024 року інспектором відділення військового обліку та бронювання солдатів сержантів запасу ОСОБА_6 , коли гр. Ничик звернувся для уточнення військово-облікових даних виявила, що з 2007 року гр. ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку за місцем реєстрації та має застарілий військово-обліковий документ невстановленого чинним законодавством зразку, а саме - «Довідку видану взамін військового квитка» від 25.06.2002 року № 4/309, не затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 610 від 21.11.2017, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 559, Указом Президента України «Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу» від 30.12.2016 року № 582/2016. Пунктом 11 Довідки взамін військового квитка, а саме № 4/309 передбачено, що довідка видана у зв`язку з відсутністю бланків військових квитків на 5 років. Також, є відмітка про те, що 21.06.2007 року гр.. ОСОБА_1 знятий з військового обліку наказом МОУ № 342 від 09.06.2006 року. Відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції від 22.07.2014 року, граничний вік запасу встановлено у віці до 60 років. Тому, гр. Ничик після набрання чинності даним законом повинен був прибути до ТЦК та СП за місцем реєстрації, стати на військовий облік військовозобов`язаних та отримати військово-обліковий документ встановленого чинним законодавством зразку. В порушення даних вимог законодавства, а саме пп. 1 п. 1 Додатку 2 ККМУ № 1487 від 30.12.2022 року, гр. ОСОБА_1 не з`явився для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, тим самим порушив законодавство України про мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, в особливий період, - не перебував на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце реєстрації гр. ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , зареєстроване 01.08.2007 року згідно штампу паспорту гр. ОСОБА_1 . Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Постановив. Накласти на гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штраф, розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп… Начальник ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_7 » (а.с.10).

З протоколу №543-АП -2024 від 04.07.2024 року, складеного головний спеціалістом мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , вбачається, що громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме: у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2 ), «04» липня 2024 року о «15» год. «00» хв. було виявлено, що ОСОБА_1 порушив правила перебування на військовому обліку, а саме завчасно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік так як в 2007 році змінив місце проживання. ( пп. 1 п. 1 Додаток 2 ПКМУ № 1487 від 30. 12.2022 року) Загальну мобілізацію в Україні оголошено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» та продовжено Указами Президента України від 17.05.2022 року № 342/2022. від 12.08.2022 року № 574/202,2. від 07.11.2022 року №757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023. від 01.05.2023 № 255/2023. від 26.07.2023 № 452/2023. від 06.11.2023 № 735/2022. З 17 березня 2014 року і по теперішній час в Україні діє особливий період після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» та після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану», дію якого було продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022. від 17.05.2022 року № 341/2022. від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022. від 06.02.2023 року № 58/2023. від 01.05.2023 року № 254/2023. від 26.07.2023 року №451/2023 та від 06.11.2023 року № 734/2023. Таким чином гр. ОСОБА_1 в період дії воєнного стану (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 року № 3429-ІХ) та загальної мобілізації (Указ Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року) е військовозобов`язаним згідно ч. 9 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», порушив пп.1 п. 1 в Додатку 2 Постанови КМУ № 1487 від 30.12.2022 року (Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів), а саме тим, що не став на військовий облік за місцем проживання, тим самим порушив законодавство України про мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, в особливий період. В протоколі в графі «пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначено: «Змінюючи місце проживання і у військоматі Дзержинського РКВ м. Харкова мені повідомили, мене списано з військового обліку у зв`язку з його діагнозом і реєструватися за новим місцем реєстрації не потрібно взагалі! Реєструючись в м. Ромни я все ж вирішив перевірити інформацію в Роменському військоматі перепитав чи треба ставати, на облік де мені посадова особа підтвердила, що він списаний і реєструватись в воєнкоматі не потрібно, я наголошую, що це було сказано офіційно посадовою особою і що у військоматі йому взагалі не треба ні реєструватися, ні навіть будь-коли заходити. Оскільки твердження працівників військомату в обох містах щодо непотрібності постановки на облік і взагалі відвідин будь-коли військомату збігались, на облік відповідно він не став. Після повномасштабного вторгнення р.ф. в Україну і введення військового стану, я вважав що на тлі розмов про єдиний реєстр військовозобов`язаних, якщо ТЦК буде потрібно, вони згідно даних інших державних реєстрів знають мої дані, зокрема те, що я був списаний за станом здоров`я. Також протягом цих років проживав в м. Ромни жодних повідомлень від військомату йому не надходило. Це теж дало підстави вважати про не потрібність оновлення даних. Отримавши повістку 29.02.2024 року для уточнення даних, він того ж дня прибув до Роменського ТЦК для оновлення даних. Співробітники ТЦК оглянули документи, зокрема паспорт, іденитифікаційник код і довідку, зокрема паспорт і довідку видану замість військового квитка від 25.06.2002 №4/309. Жодних зауважень не робили сказали то дані оновлені і видали направлення на ВЛК. Пройшовши ВЛК, я зайшовши до кабінету 20 де мені дали довідку військово-лікарської комісії №2188, де указані його медичні дані і окрім того дослівно «Рядовий запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Це є офіційним документом, що дає підстави вважати, що я перебуваю на обліку. Окрім того з часу отримання повістки для оновлення даних 29.02.2024 року по теперішній час, багаторазово відвідуючи військомат і звітуючи про проходження ВЛК мені жодного разу не казали про те, що я не перебуваю на обліку, що дає підстави вважати, що я на обліку. Тобто при наймі з 29.02.2024 року, я в повній мірі виконував постанови ТЦК, не маючи жодних підстав вважати що здійснює адміністративне правопорушення. Я проживаю з матір`ю, яка перенесла інсульт і потребує постійної сторонньої допомоги, згідно висновку ЛКК. Я надаю допомогу на непрофесійній основі, за що отримую виплати від держави через управління Соціального захисту в розмірі 2210. Ця сума практично ледве покриває витрати, оскільки це навіть менше прожиткового мінімуму. У зв`язку з таким матеріальним положенням і неможливістю працювати бо здійснюю догляд за матір`ю, сума штрафу в розмірі 17000 грн. для мене буде непосильною. В зв`язку з цим прошу не застосовувати до мене адміністративний штраф». Даний протокол не містить підпису посадової особи якою був складений, а саме підпису головного спеціаліста мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та був засвідчений лише підписом особи, відносно якої складався, а саме ОСОБА_1 (а.с.11-13).

Як вбачається з відмітки про військовий облік від 12.07.2024 року ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_9 з 12.07.2024 року (а.с.50). За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст. 256 КУпАП передбачає, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу''.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що передбачено ч.1 ст.1 ЗУ ''Про військовий обов`язок і військову службу''.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.37 ЗУ ''Про військовий обов`язок і військову службу'' Взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: 1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років: які за рішенням комісії з питань взяття на військовий облік пройшли медичний огляд; які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку; які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" підлягають взяттю на військовий облік призовників; які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку; 2) на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби.

Положеннями ст. 18 ЗУ №2232-ХІІ ''Про військовий обов`язок і військову службу'', Від проходження базової військової служби звільняються призовники: які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби; які до набуття громадянства України пройшли військову службу в інших державах.

Однак, Закон України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' до 19.05.2024 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку. Проте з 19.05.2024 в Законі № 2232-ХІІ діє положення ч.10 ст.1, яким визначено громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 7 ст.1 ЗУ ''Про військовий обов`язок і військову службу'' визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210 - 1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1 ст.22 ЗУ ''Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію'' від 21 жовтня 1993 року №3543-XII громадяни зобов`язані, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною 1 ст. 210 КУпАП визначено наступний склад адміністративного правопорушення - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон України ''Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію'', яким ст.210 КУпАП було доповнено ч.3, а саме: вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті в особливий період.

Після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 №69/2022 ''Про загальну мобілізацію''. Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст.210 КУпАП не існувало.

Тобто, з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Такий висновок суду склався з наступних підстав:

в протоколі відносно ОСОБА_1 вказано, що ОСОБА_1 в період дії воєнного стану та загальної мобілізації порушив пп.1 п.1 Додатку 2 Постанови КМУ № 1487, а саме тим не став на військовий облік за місцем проживання, тим самим порушив законодавство України про мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП. В постанові дії ОСОБА_1 кваліфіковано наступним чином: «В порушення даних вимог законодавства, а саме пп. 1 п. 1 Додатку 2 ККМУ № 1487 від 30.12.2022 року, гр. ОСОБА_1 не з`явився для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, тим самим порушив законодавство України про мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП, в особливий період, - не перебував на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 .»

Частиною 1 ст.210 КУпАП адміністративним правопорушенням визначено порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. В свою чергу частиною 3 ст.210 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Отже ч.3 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил військового обліку в особливий період, а не за порушення законодавства про мобілізацію, як це зазначається в постанові, таким чином суд приходить до висновку, що уповноваженою особою при складанні постанови не було викладено об`єктивну сторону правопорушення.

Протокол відносно ОСОБА_1 складено головним спеціалістом моб. відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , проте в графі «Особа яка склала протокол ____ (підпис), відсутній підпис особи, яка складала протокол, що є порушенням вимог ч.2 ст.256 КУпАП.

Отже справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.3 ст.210 КУпАП, розглядалася на підставі протоколу, який був оформлений з порушенням встановленого КУпАП порядку, проте особа, яка розглядала справу на вказану обставину увагу не звернула і винесла рішення на підставі протоколу, який не міг бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена відносно ОСОБА_1 , була винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 при складанні протоколу та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимог КУпАП. Встановлені порушення є суттєвими порушеннями норм чинного КУпАП і тягнуть скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також, суд дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, встановив, що позивач ОСОБА_1 , мав обов`язок стати на військовий облік згідно із ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" з часу коли переїхав на постійне місце проживання до м. Ромни, проте даний обов`язок не виконав. З наданих ОСОБА_1 пояснень вбачається, що він прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 та йому повідомлялось, що він списаний та йому не потрібно ставати на облік. Дані твердження не підтверджуються наданими суду доказами, проте на виконання ч.10 ст.1 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' ОСОБА_1 29.02.2024 за викликом з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення даних, що підтверджується матеріалами справи. 04.07.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч.3 ст.210 КУпАП за не постановку на облік військовозобов`язаних, за період ще з 2007 року, беручи до уваги, що на той час, не існувало ні норми ч.3 ст.210 КУпАП, ні строків виконання такого обов`язку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що громадянин ОСОБА_1 взагалі не міг вчинити адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП за період з 2007 року, оскільки зміни до ст.37 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' відбулися лише 04 квітня 2024 року, а норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що ОСОБА_1 і виконав прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 та ставши на облік 12.07.2024 (що входить в 60 денний строк визначений законодавством). Таким чином, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, за яке ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Відповідно до норм чинного законодавства притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП є неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має зворотної дії. Крім того, згідно зі ст.62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Також суд звертає увагу й на ту обставину що станом на дату притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення спливли строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 29.02.2024 року, але його взято на облік не було. 29.05.2024 року сплив тримісячний строк з дня виявлення триваючого правопорушення, адже триваюче правопорушення було виявлено 29.05.2024, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 12.07.2024 року. У зв`язку з чим, керуючись ч.7 ст. 38, на день складання протоколу минули строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 77, 242-246, 250, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_9 , №543 АП 2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Стягнути з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації судових витрат 605,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку передбаченому п. 15.5) перехідних положень КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

В повному обсязі рішення складене 11 лютого 2025 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга