Справа № 953/326/25
Суддя: Вітюк Р. В.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/326/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року

Київський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Вітюка Р.В.,

за участі секретаря Соломонової К.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянув у м. Харків адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК), в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09.01.2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позов обґрунтовано таким:

-позивач неодноразово з`являвся до ТЦК, зокрема, після сповіщення про зникнення безвісти сина, який є військовослужбовцем, (у червні 2024 року); у жовтні 2024 також звертався до ТЦК із заявою про надання відстрочки, в якій зазначив актуальні дані про себе; 31.10.2024 отримав новий зразок військово-облікового документу замість старого зразка;

-жодного повідомлення про порушення правил військового обліку протягом цього часу позивач не отримував і тільки після звернення до ТЦК 09.01.2025 для з`ясування питання щодо вирішення його заяви про відстрочку довідався, що таку він не отримає до сплати штрафу за оскаржуваною постановою;

-позивач вважав, що виконав свій обов`язок щодо повідомлення облікових даних після звернення до ТЦК стосовно отримання грошового утримання, оскільки долучив до своєї заяви відомості відносно себе. Жодних зауважень до моменту з`ясування питання про відстрочку у ТЦК не було;

-відповідно до примітки до статті 210 КУпАП положення статті 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання персональних даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. У оскаржувані постанові не вказано, які саме відомості не можливо було встановити;

-відповідач в порушення статей 254, 258 КУпАП не складав протокол про адміністративне правопорушення;

-позивач не отримував жодного виклику та повідомлення про розгляд щодо нього справи про адміністративне правопорушення ТЦК;

-абзацом 7 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (у новій редакції, яка набула чинності 18.05.2024) встановлено обов`язок уточнити облікові дані протягом 60 днів з дня набранням чинності указом Президента України про оголошення мобілізації. Водночас після 18.05.2024 Президент України ухвалював укази про продовження мобілізації, а не про оголошення мобілізації, а тому у позивача не виникло відповідного обов`язку.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву та будь-яких інших документів не скористався.

Процесуальні дії у справі

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 17.01.2025 відкрив позовне провадження в адміністративній справі, призначив її до розгляд на 27.01.2025, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Також суд витребував у ТЦК належним чином завірені копії документів, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови.

У судове засідання 27.01.2025 з`явився позивач. У зв`язку з неявкою відповідача та не наданням документів, які витребував суд, засідання було відкладено до 10.02.2025. Також суд повторно витребував з ТЦК належним чином завірені копії документів, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови і роз`яснено відповідачу щодо обов`язку доказування правомірності свого рішення у відповідній категорії справ та наслідки неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин.

10.02.2025 у судове засідання з`явився позивач. Відповідач у судове засідання не з`явився, витребовуваних документів і відзиву на позов не надав. Про дату, час та місце судових засідання повідомлений належним чином шляхом вручення повісток та ухвал суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (ухвали і повістки на 27.01.2025 отримав 26.01.2025, а на 10.02.2025 31.01.2025). Тобто відповідач обізнаний про судове провадження та належним чином повідомлений про дати судових засідань.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Позивач у судовому засіданні вважав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, відсутність від нього клопотань про неможливість розгляду справи, обмеженість строку розгляду відповідної категорії справ, дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом

Син позивача навідник відділення морської піхоти взводу роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_2 прийнятий на військову службу під час мобілізації з 12.11.2022 зник безвісти 15.06.2024 під час захисту Батьківщини, що підтверджується копією сповіщення сім`ї ТЦК за № 6680 від 17.06.2024.

Позивач зазначає, що після цього зібрав документи для отримання грошового забезпечення і орієнтовно у червні 2024 року надав відповідачу необхідний перелік документів, включаючи свій паспорт, РНОКПП та довідку про склад сім`ї і з серпня 2024 отримує відповідні виплати, однак відповідних доказів не надав.

25.10.2024 відповідач отримав від позивача його заяву про надання відстрочки від призову по мобілізації з додатками, зокрема, копією паспорта та РНОКПП заявника, що підтверджується відповідною копією заяви та повідомленням про вручення поштового відправлення. Також до матеріалів справи долучено ще два повідомлення про вручення поштового відправлення ТЦК 21.11.2024 і 05.01.2025, відповідно.

31.10.2024 позивач отримав військово-обліковий документ № 5 нового зразка замість старого зразка, що підтверджується копією самого документу.

09.01.2025 начальник ТЦК ухвалив постанову № 644, відповідно до якої 09.01.2025 о 10 год. 00 хв. під час перевірки в ТЦК відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Солдат запасу ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ТЦК, в особливий період, в порушення вимог абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзацу 4 пункту 1 частини другої Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Начальник ТЦК постановив накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000,00 грн.

Відповідач відзив на позов не подав, жодних доказів на спростування / підтвердження обставин, наведених в позові не надав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до пунктів 1 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з частинами другою, третьою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до абзацу 2 частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Аналогічні положення закріплені у абзаці 7 частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і абзаці 4 пункту 1 частини другої Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку".

Відповідно до пункту 17 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559, для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 31.10.2024 отримав військово-обліковий документ № 5 нового зразка замість старого зразка, що підтверджується копією відповідного документу.

Наведене підтверджує факт особистого звернення позивача до відповідача за отриманням відповідного документу. Докази того, що на вказаний момент позивачем не було дотримано обов`язку, передбаченого абзацом 2 частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і абзацу 4 пункту 1 частини другої Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" відсутні.

При цьому відповідач не надав суду пояснень щодо неможливості уточнити такі дані під час оформлення відповідного облікового документу, як і доказів того, що на момент видачі такого документу позивач необхідні дані не уточнив. У цій справі суд також враховує обставини щодо оголошення безвісти відсутнім сина позивача та неодноразові звернення до ТЦК щодо отримання права на відстрочку. Водночас суд не враховує доводи позивача щодо звернення до ТЦК за отриманням грошового відшкодування, оскільки відповідні докази не подано до суду.

Крім того, приміткою до статті 210 КУпАП передбачено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

З урахуванням обставин цієї справи, зокрема, того що позивач неодноразово звертався до ТЦК, суд також враховує, що у оскаржуваній постанові не зазначено, які саме дані не уточнено позивачем, які неможливо було встановити шляхом запитів до доступних державних реєстрів.

Також суд враховує заперечення заявника щодо факу його повідомлення про розгляд справи стосовно нього.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі та відкладаючи розгляд, надав відповідачу можливість подати відзив на позов та, ураховуючи принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини третьої статті 2 КАС України), зобов`язав його надати документи, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови.

Водночас відповідач не надав суду ані відзиву на позов, ані витребовуваних документів.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК (докази надсилання повідомлення, її отримання, неотримання, причини неотримання, тощо). Однак жодного доказу щодо факту вчинення правопорушення (спростування доводів про неодноразове звернення позивача до ТЦК протягом червня листопада 2024 року, не уточнення даних на момент видачі військово-облікового документу у жовтні 2024 року, які саме дані неможливо встановити) та належного повідомлення позивача про розгляд щодо нього адміністративної справи відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідних фактів. Натомість позивач відповідні обставини заперечує.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Водночас суд відхиляє посилання позивача щодо порушення відповідачем статей 254, 258 КУпАП, у зв`язку з тим, що не було складено протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на приписи частини п`ятої статті 258 КУпАП, згідно з якою протокол не складається, зокрема, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу у випадку не з`явлення особи.

Висновки за результатами розгляду заяви

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині скасування оскаржуваної постанови ТЦК та закриття справи про адміністративне провадження, а в решті відмові, оскільки пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України передбачено право суду скасувати оскаржувану постанову, визнання спірної постанови протиправною не передбачено.

Судовий витрати

З урахуванням статті 139 КАС України та задоволення позову, судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову № 644 від 09.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

У задоволенні позовних вимог в інший частині відмовити.

2.Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман ВІТЮК