Справа № 520/18597/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 р. Справа № 520/18597/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 22.10.24 по справі № 520/18597/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, другий відповідач), у якому просила суд:

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №29 від 28.05.2024р. визнати протиправним і скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, нарахувавши грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій в сумі 69939,80 грн;

- стягнути з відповідача суму сплачених позивачем судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначила про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28.05.2024 № 29 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки підстави для неврахування першим відповідачем періодів її роботи у Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті №1 філії Центр охорони здоров`я акціонерного товариства "Українська залізниця" для призначення такої допомоги відсутні, так як наявними в матеріалах справи відомостями з ЄДРПОУ підтверджено, що АТ «Укрзалізниця» є акціонерним товариством, засновником і 100% акцій якого належить державі Україна в особі Кабінету Міністрів України. Отже, посилання відповідача на те, що вказана установа не відноситься до державної або комунальної форми власності є таким, що не відповідає дійсності.

До того ж, як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.04.2024 по справі № 917/1212/21, державне майно, передане державою до статутного фонду державного унітарного підприємства, корпоратизованого в акціонерне товариство, 100% акцій статутного фонду якого залишаються у власності держави, до моменту завершення процедури приватизації є державною власністю.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі № 520/18597/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22-В,м. Луцьк, Волинська обл., Луцький р-н, 43026, 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5,м. Харків, 61022, 14099344) про визнання протиправним та скасування рішення задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 29 від 28.05.2024р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену п.7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

У задоволені інших вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 00 коп., в тому числі: за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, 61022, ) у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, буд.22-В,м. Луцьк, Волинська обл., Луцький р-н, 43026, 13358826) у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Другий відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 520/18597/24, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі по тексту - Закон № 1058-IV), оскільки страховий стаж позивача для визначення права на призначення грошової допомоги становить 24 років 3 місяці 6 днів, що є недостатнім для виплати такої суми коштів.

Зарахування ж періодів роботи останньої в Державному лікувально-профілактичному закладі «Центральна клінічна лікарня Укрзалізниці», яке 21.10.2015 реорганізоване шляхом злиття у ПАТ «Українська залізниця», на базі якого утворено структурний підрозділ «Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті № 1 філії «Центр охорони здоров`я» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (22.03.2019 перейменовано на «Харківську клінічну лікарню на залізничному транспорті № 1 філії Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Українська залізниця»), є неможливим, позаяк така установа не відноситься до державної або комунальної форми власності.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечував проти доводів скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Наполягав, що Центральна клінічна лікарня Укрзалізниці, як була передана до статутного фонду АТ «Укрзалізниця» і в подальшому реорганізована в Харківську клінічну лікарню на залізничному транспорті № 1 філії «Центр охорони здоров`я» АТ Укрзалізниця залишається у державній власності, оскільки 100% акцій АТ Укрзалізниця залишаються у державній власності, що підтверджується відповідним витягом. Відтак, оскільки загальний медичний стаж ОСОБА_1 на посаді лікаря в лікарні державної форми власності з 14.09.1990 по 12.04.2024 становить 33 роки 7 місяців, чого цілком достатньо для призначення грошової допомоги в розмірі 10 пенсії, підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Повідомив про намір понести витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку із апеляційним переглядом справи у розмірі 5000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

12.04.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про проведення перерахунку пенсії у зв`язку із призначенням грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. із наступними змінами та доповненнями.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинській області.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області винесло рішення № 29 від 28.05.2024 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка передбачена п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №29 від 28.05.2024 зазначено, що при проведенні аналізу поданих документів встановлено, що заявниця з 14.09.1990 працює на посаді лікаря-невропатолога дитячого психіатричного відділення та лікаря функціональної діагностики в центральній клінічній лікарні № 5, яка 04.08.2004 була перейменована в Державний лікувально-профілактичний заклад Центральна клінічна лікарня Укрзалізниці, яка відноситься до державної форми власності.

Державний лікувально-профілактичний заклад "Центральна клінічна лікарня Укрзалізниці" 21.10.2015 реорганізована шляхом злиття у ПАТ «Українська залізниця» та на його базі утворено структурний підрозділ Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті №1 філії "Центр охорони здоров`я" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та з 22.03.2019 перейменовано на "Харківську клінічну лікарню на залізничному транспорті № 1 філії Центр охорони здоров`я" акціонерного товариства "Українська залізниця", які не відносяться до державної або комунальної форми власності.

По документах, які надані на дату звернення за перерахунком пенсії стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України ЦРО пенсійне забезпечення становить 24 роки З місяці 6 днів. На день досягнення пенсійного віку відсутня інформація про роботу в закладах державної або комунальної форми власності.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася до суду з позовом про захист порушеного права на отримання вищевказаної допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного рішення, оскільки до суду не надано доказів того, що відповідач вчинив будь-які дії, спрямовані на отримання відомостей, додаткових документів, архівних довідок, тощо, для перевірки відомостей, зазначених позивачем, при цьому у спірному рішенні застосував найменш сприятливий для позивача спосіб тлумачення приписів постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, не врахував примітку 1-1, роботу позивача за сумісництвом, тощо, що є достатньою підставою для скасування спірного рішення.

З огляду на протиправність рішення відповідача та для ефективного захисту прав позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену п.7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд зазначив про їх передчасність, як таких, що спрямовані на майбутнє, оскільки наразі спір з приводу вказаних обставин відсутній.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Положеннями статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закон № 1788-ХІІ) передбачено призначення трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до цього переліку робота на посаді лікаря та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) дає право на пенсію за вислугу років.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що при зверненні ОСОБА_1 до першого відповідача із заявою від 12.04.2024 щодо проведення перерахунку пенсії у зв`язку із призначенням грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV позивачем на підтвердження спеціального стажу надано архівну довідку № НАС-06-Т/04-21 від 20.03.2024, довідку № 1009/н від 01.04.2024 та довідку № 173 від 26.02.2024.

Дослідивши вказані документи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 прийнята в центральну клінічну лікарню № 5 з 14.09.1990 року на 0,5 ставки лікаря невропатолога дитячого психіатричного відділення та 0,5 ставки лікаря кабінету функціональної діагностики (наказ №192 від 19.09.1990р.).

Дані про призначення та переведення ОСОБА_1 підтверджені також архівною довідкою НАС-06-Т/04-21 від 20.03.2024.

Зі змісту вказаної довідки також вбачається, що Центральна клінічна лікарня №5 перейменована в Державний лікувально профілактичний заклад «Центральна клінічна лікарня Укрзалізниці» наказом Мінтранспорту України від 04.08.2004 №162-Ц. Державний лікувально профілактичний заклад «Центральна клінічна лікарня Укрзалізниці» реорганізовано шляхом злиття у Публічне акціонерне товариство «Укрзалізниця» та на його базі утворено структурний підрозділ «Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті №1» філії «Центр охорони здоров`я ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до Закону України від 23.02.2012р. №4442 VI, постанови правління ПАТ «Укрзалізниця» від 21.01.2015р., протоколу № 1 від 26.11.2015р., протоколу № 6 «Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті № 1» філії «Центр охорони здоров`я ПАТ «Укрзалізниця» перейменовано на «Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті № 1» філії «Центр охорони здоров`я АТ «Укрзалізниця» на підставі наказу № 47 від 22.03.2019 зі змінами від 29.03.2019 № ЦОЗ-03/54.

Відповідно до довідки ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології» Національної академії медичних наук № 175 від 26.02.2024. ОСОБА_1 з 08.05.2023 працює за сумісництвом на посаді лікаря з функціональної діагностики відділення функціональної та ультразвукової діагностики стаціонару інституту.

З урахуванням відомостей, які містяться у вказаних довідках, загальний страховий стаж ОСОБА_1 на посаді лікаря у центральній клінічній лікарні № 5, Державному лікувально - профілактичному закладі "Центральна клінічна лікарня Укрзалізниці", "Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті №1" філії "Центр охорони здоров`я ПАТ "Укрзалізниця", "Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті №1" філії "Центр охорони здоров`я АТ "Укрзалізниця", ДУ "Інститут неврології, психіатрії та наркології" Національної академії медичних наук № 175 з 14.09.1990 по 12.04.2024 становить 33 роки 7 місяців.

Водночас, пенсійним органом не визнано страховий стаж роботи ОСОБА_1 на посаді лікаря у "Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті № 1" філії "Центр охорони здоров`я АТ "Укрзалізниця" з 21.10.2015 по 12.04.2024 з огляду на те, що установа, в якій працювала позивач, не віднесена до закладів державної або комунальної форми власності, що і слугувало підставою для відмови у перерахунку пенсії та призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Слід зауважити, що згідно з витягом з ЄДРПОУ Акціонерне товариство «Українська залізниця», має . Орган управління Кабінет Міністрів України. Засновником АТ «Українська залізниця» є Держава Україна в особі Кабінету Міністрів України. Розмір частки засновника (учасника): 00грн. Розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду): 00,00 грн.

Отже, засновником та єдиним власником Акціонерного товариства «Українська залізниця» є Держава Україна. Саме державі Україна належить 100% статутного фонду АТ Укрзалізниця, а отже і саме АТ "Українська залізниця" належить державі Україна.

Відповідно до даних про відокремлені підрозділи юридичної особи АТ «Укрзалізниця» в останньої є філіали, зокрема, філія «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Українська залізниця» .

З огляду на вказане, оскільки структурні підрозділи та філії АТ «Українська залізниця» належать державі Україна, вони є закладами з державною формою власності.

Форма власності акцій, емітентом яких є АТ Укрзалізниця та які засвідчують участь їх власника у статутному капіталі емітента, є державною (Постанова Верховного Суду у справі 09.10.2018 №826/11262/15).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що періоди роботи позивача на посаді лікаря-невропатолога дитячого психіатричного відділення, лікарем з функціональної діагностики та у «Харківській клінічній лікарні на залізничному транспорті № 1» філії «Центр охорони здоров`я АТ «Укрзалізниця», підлягають зарахуванню до спеціального медичного стажу, який становить 33 роки 7 місяців, та відповідно надає право ОСОБА_1 отримати грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7 Перехідних положень Закону № 1058-ІV.

З огляду вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення № 29 від 28.05.2024 прийнято першим відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Перший відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження позивачем.

Щодо правомірності зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену п.7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, колегія суддів зазначає наступне.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати.

Відповідно до абзацу 12 пункту 4.2 Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Абзацом 3 пункту 4.3 Порядку № 22-1 встановлено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з абзацом 1 пункту 4.10 Порядку № 22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Беручи до уваги, що за принципом екстериторіальності оскаржуване рішення №29 від 28.05.2024 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії було прийнято ГУ ПФУ у Волинській області, колегія суддів вважає помилковим покладення судом першої інстанції обов`язку здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на Головне управління у Харківській області, що в свою чергу зумовлює необхідність зміни судового рішення в цій частині.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 520/18597/24 слід змінити в частині обраного способу захисту порушеного права щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену п.7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, з викладенням мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, а абзац третій оскаржуваного рішення в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену п.7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення».

В іншій частині задоволення позову рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 520/18597/24 є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 520/18597/24 - змінити шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, а абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області (43026, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову допомогу, передбачену п.7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення»».

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі № 520/18597/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Я.М. Макаренко С.П. Жигилій