Справа № 120/8855/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 лютого 2025 р. Справа № 120/8855/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., встановленої постановою КМ України №713 від 14.07.2021.

Ухвалою від 10.07.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що оскільки пенсія позивачу призначена з 01.04.2024 щомісячна доплата, передбачена постановою КМ України №713 від 14.07.2021, їй не встановлювалась та для її встановлення відсутні правові підстави.

Ухвалою від 18.11.2024 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області наступні матеріали:

- документально підтверджену інформацію щодо дати призначення пенсії чоловіку (годувальнику) ОСОБА_1 ;

- документально підтверджену інформацію про те, з якого саме розміру грошового забезпечення (станом на 01.03.2018 чи/або грошового забезпечення визначеного до/після 01.03.2018) була призначена пенсія чоловіку (годувальнику) ОСОБА_1 ;

- документально підтверджену інформацію про те, з якого саме розміру грошового забезпечення (станом на 01.03.2018 чи/або грошового забезпечення визначеного до/після 01.03.2018) обрахована пенсія по втраті годувальника, яка призначена ОСОБА_1 .

На виконання вимог даної ухвали представником відповідача 25.11.2024 подано заяву, до якої долучено протокол призначення позивачу пенсії по втраті годувальника починаючи з 01.04.2024.

Ухвалою від 09.12.2024 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області наступні матеріали:

- документально підтверджену інформацію щодо дати призначення пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- документально підтверджену інформацію про те, з якого саме розміру грошового забезпечення (станом на 01.03.2018 чи/або грошового забезпечення визначеного до/після 01.03.2018) була призначена пенсія ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- документально підтверджену інформацію про те, чи призначалась ОСОБА_2 щомісячна доплата до пенсії у відповідності до постанови КМ України №713.

12.12.2024 представником відповідача подано розрахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_2 починаючи з 13.05.2020.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що починаю з 01.04.2024 позивачу призначено пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та, деяких інших осіб".

Згідно з протоколом призначення пенсії у разі втрати годувальника, відповідач не встановлював до розміру пенсії позивача щомісячної доплати у сумі 2000 грн., визначеної постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 № 713.

08.04.2024 позивач звернулась до відповідача із заявою про встановлення їй відповідної доплати до пенсії.

Листом від 02.05.2024 відповідач відмовив позивачу у встановленні відповідної доплати до пенсії. Відмова мотивована тим, що пенсію по втраті годувальника позивачу призначено з 01.04.2024, а тому правові підстави для встановлення спірної доплати відсутні.

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону №2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до пункту "б" статті 36 Закону №2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах: сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Статтею 45 Закону №2262-ХІІ визначено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові. Членам сімей пенсіонерів з числа військовослужбовців строкової служби, які мали право на перерахунок пенсії в порядку, передбаченому статтею 44 цього Закону, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються із заробітку, з якого було проведено або мало бути проведено зазначений перерахунок пенсії.

Частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

14.07.2021 прийнято постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова №713).

Згідно з пунктом 1 Постанови №713, установлено з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу призначено з 01.04.2024 пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі 9401,57 грн.

При цьому розмір пенсії позивачу обчислено з 30% грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 , визначеного у сумі 30338,56 грн., яке складається з посадового окладу - 9300 грн., окладу за військове звання - 1550 грн., процентної надбавки за вислугу років 50% - 5425 грн. та середньої суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 14063,56 грн.

Саме із такого розміру грошового забезпечення ОСОБА_2 було обраховано пенсію за вислугу років, яка була призначена йому з 13.05.2020.

Таким чином, оскільки позивачу призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника після 01.03.2018 (з 01.04.2024), а її розмір обчислено відповідно до статті 36 Закону №2262-ХІІ з грошового забезпечення за посадою, яку обіймав померлий годувальник ОСОБА_2 та яке визначене після 01.03.2018 (станом на травень 2020 року), суд приходить до висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу щомісячної доплати в сумі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору не має.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 10.02.2025.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна