Справа № 400/9017/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 р. № 400/9017/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання протиправним та скасування рішення від 11.09.2024 року; зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі по тексту Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту- Відповідач 2) з вимогами про:

- визнання протиправним і скасування Рішення від 11.09.2024;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723- ХІІ з 04.09.2024 з урахуванням до загального стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області врахувати довідки від 30.08.2024 № 31/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), № 31/1 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) видані управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради.

Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що звернулася із заявою до пенсійного органу про перехід з пенсії за віком на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 889). За результатами розгляду заяви відповідач 2 рішенням від 11.09.2024 р. відмовив у переведенні пенсії, посилаючись на те, що позивач не має необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби. Позивач таке рішення вважає протиправним та таким, що порушує її права і законні інтереси.

04.10.2024 р. р. Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до п. 3 ст. 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Отже, дія Закону № 889 не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування, тому періоди роботи Позивача в органах місцевого самоврядування не підлягають зарахуванню до стажу державної служби. Так, стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців Позивача склав 1 рік 9 місяців 12 днів, що є недостатнім для отримання пенсії за віком відповідно до Закону № 889.

07.10.2024 р. відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а тому періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування при переході на посади, віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ГУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.09.2024 р. Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889- VIII «Про державну службу».

11.09.2024 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення про відмову в переведенні з пенсії за віком згідно із Законом № 1058 на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Таким чином, спір, що виник між сторонами, зводиться до того, чи зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом № 889 стаж роботи в органах місцевого самоврядування.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року (далі - Закон № 889-УШ) підпунктом 1 пункту 2 розділу ХГ «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано такими, що втратили чинність Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХГГ), крім статті 37, що застосовується до осіб, які мають стаж державної служби, визначений п.10,12 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-УШ та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону № 3723-ХГГ вік і страховий стаж.

Відповідно до п. 10 розділу ХГ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-УШ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до п. 12 розділу ХГ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-УШ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з ч.1 ст. 37 Закону №3723-ХП на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-ГУ, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-ГУ, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).

Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-УШ на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889- VIII,

- мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону № 889-УШ особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду.

Згідно із пунктом 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889- VIII перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 25 Закону № 3723-ХП визначено чіткий перелік категорій посад державних службовців.

Відповідно до ст. 17 Закону № 3723-ХП громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу.

Відповідно до ст.24 Закону № 3723-ХП прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються.

Згідно ч.3 ст.26 Закону № 3723-ХП ранг службовцю присвоюється відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації та результатів роботи.

Частиною 7 ст. 26 Закону № 3723-ХІІ визначено, що при прийнятті на державну службу службовцю присвоюється ранг у межах відповідної категорії посад.

Частина 13 ст. 26 Закону № 3723-ХІІ передбачає, що у трудовій книжці державного службовця робиться запис про присвоєння, зміну і позбавлення відповідного рангу.

З 04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-Ш (далі Закон - № 2493-Ш).

Згідно із статтею 1 Закону № 2493-Ш служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Статтею 2 Закону № 2493-Ш визначено, що особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету, є посадовою особою місцевого самоврядування.

Частиною 2 статті 1 і пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону №889-УШ (станом на 01.05.2016) визначено поняття державного службовця і посаду державної служби.

"Державний службовець" - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (надалі по тексту також - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що "посади в органах місцевого самоврядування" (посадові особи органу місцевого самоврядування) не є "посадами державної служби" (державними службовцями).

Час роботи в органах місцевого самоврядування, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ до 04.07.2001, тобто по дату набуття чинності Законом № 2493-Ш.

До вказаної дати, відповідно до пункту 5 розділу V Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР на посадових осіб місцевого самоврядування поширювалася дія Закону України «Про державну службу», вони прирівнювались до відповідних категорій посад державних службовців, якщо інше не було передбачено законодавством України.

Зазначений пункт втратив чинність на підставі Закону № 2493-Ш.

Отже, до 04.07.2001 - дати набрання чинності Законом № 2493-Ш посадові особи органів місцевого самоврядування були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців і період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування до 04.07.2001 зараховується до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Суд встановив, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- 22.09.1999 - призначена на посаду інспектора архіву, спеціаліста І категорії земельного управління виконавчого комітету Миколаївської міської ради;

- 22.09.1999 - прийняла Присягу державного службовця;

- 22.09.1999 - присвоєно 13 ранг державного службовця;

- 15.08.2000 - переведена на посаду спеціаліста І категорії юридичного сектору земельного управління;

- 17.07.2001 - прийняла Присягу посадової особи місцевою самоврядування;

- 17.08.2001 - присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- 15.02.2002 - переведена на посаду головного спеціаліста земельного управління;

- 01.09.2002 - присвоєно черговий 12 ранг посадової особи місцевого

самоврядування;

- 01.10.2004 - присвоєно черговий 11 рані посадової особи місцевого самоврядування;

- 24.02.2020 - переведена на посаду головного спеціаліста відділу організаційного контролю та адміністративно-правового забезпечення;

- 29.08.2024 - звільнена шляхом переведенням;

- 30.08.2024 - призначена переведенням на посаду головного спеціаліста відділу земельних відносин за землеустрою управління земельних відносин департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради.

Відтак, Позивач перебувала на державній службі у період з 22.09.1999 р. по 17.07.2001 р., тобто 1 рік 9 місяців 12 днів, що є недостатнім стажем для переходу на пенсію за Законом «Про державну службу».

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, необхідними умовами для призначення пенсії державного службовця є пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та наявність, в даному випадку, не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Такі висновки суду, відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі за № 822/524/18 (Пз/9901/23/18) та застосовані в даній адміністративній справі.

Позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, натомість відповідачем доведено правомірність дій щодо розрахунку страхового стажу позивача.

Відтак, позовні вимоги не належать задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 10.02.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська