Справа № 440/9723/24
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9723/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Гаврильєва С.С.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Семоненко Н.Г.,

представників відповідачів - Іванченка В.С., Михайлова О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_2 , а саме, прийняття рішення №1848/4383 12.04.2024 року щодо залишення без розгляду подання командира військової частини НОМЕР_3 №1687/1/1918 від 04.04.2024 року про залишення старшого лейтенанта ОСОБА_1 заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 на військовій службі понад граничний вік; визнання незаконним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 №128 від 11.05.2024 року про звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 у відставку за віком з набуттям прав на звільнення 21.05.2024 року; визнання незаконним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_3 №148 від 21.05.2024 року про звільнення у відставку за віком та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_3 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 ; поновлення старшого лейтенанта ОСОБА_1 на військовій службі на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 та стягнення з військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21.05.2024 до дня фактичного поновлення на роботі, виходячи з середньоденного грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про протиправне повернення подання та доданих документів про залишення ОСОБА_1 на військовій службі понад граничний вік листом №1848/4383 від 12.04.2024 року командуванням Військової частини НОМЕР_2 , зважаючи на відсутність у останнього повноважень на прийняття рішення щодо залишення військовослужбовця офіцерського складу на військовій службі понад граничний вік. Відповідно, вважає протиправними спірні накази про його звільнення з військової служби у відставку за віком, оскільки вони прийняті без урахування його бажання продовження військової служби понад граничний вік.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/9723/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді; справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

02.09.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 , в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначав, що 12.04.2024 року за № 1848/4383 командиром військової частини НОМЕР_2 повернуто без реалізації клопотання про залишення позивача на військовій службі понад граничний вік перебування. Зазначено, що командиром військової частини НОМЕР_2 позитивного рішення по даному питанню не прийнято на підставі висновку військово - лікарської комісії від 24.03.2024 року № 2042, якою позивача визнано обмежено придатним до військової служби на підставі статей 39-б, 41-б, 13-в, 40-в графи ІІІ розкладу хвороб. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2024 №128 відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "а" (за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі). Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 21.05.2024 № 148 позивача виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , знято з усіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звертає увагу, що військовослужбовці, які досягли граничного віку перебування на військовій службі, підлягають звільненню незалежно від їх бажання продовжувати військову службу, тобто бажання військовослужбовців не є вирішальним фактором при залишенні на військовій службі. Вважає, що відсутнє порушене право позивача, оскільки обов`язок у військового командування прийняти рішення про залишення на військовій службі понад граничний вік позивача у відповідача відсутній, це дискреційні повноваження військового командування.

02.10.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву Військової частини НОМЕР_2 , в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначав, що відповідно до пункту 222 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, рішення про залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі приймається: для осіб офіцерського складу - Міністром оборони України; для осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу - посадовими особами, яким надано право їх звільнення з військової служби відповідно до пункту 225 цього Положення. Відповідно статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до пункту 219 Положення, військовослужбовці, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній ними посаді, визнані військово - лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби, на їх прохання і за потреби Збройних Сил України можуть бути залишені на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі на строк до п`яти років. Враховуючи, що позивач визнаний військово-лікарською комісією обмежено придатним, що в свою чергу суперечить вимогам пункту 219 Положення, прохання позивача про залишення на військовій службі понад граничний вік фактично є таким що не підлягає задоволенню.

17.10.2024 року від Військової частини НОМЕР_3 надійшли пояснення, в яких представник відповідача зазначав, що наказ командира військової частини НОМЕР_3 щодо виключення зі списків особового складу (по стройовій частині) видається автоматично на підставі наказу по особовому складу. Правомірність наказу командира військової частини НОМЕР_3 щодо виключення зі списків особового складу старшого лейтенанта ОСОБА_1 не оспорюється, не є самостійним предметом судового розгляду та в даному випадку його існування залежить від видання наказу по особовому складу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали, а представники відповідачів заперечували задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у заявах по суті справи.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 .

03.03.2024 року ОСОБА_1 подано рапорт за підпорядкованістю командиру військової частини НОМЕР_3 з проханням продовження військової служби понад граничний вік та укладання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу.

26.03.2024 року проведено медичний огляд ОСОБА_1 у військово - лікарській комісії військової частини НОМЕР_4 , за результатами якого складено довідку № 2042, згідно якої ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби на підставі статей 39-б, 41-б, 13-в, 40-в графи ІІІ Розкладу хвороб.

04.04.2024 року командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 направлено на адресу командира військової частини НОМЕР_2 пакет документів щодо залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 ,

заступника командира мінометної батареї з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 згідно додатку: - рапорт в 1 прим. на 1арк.; - подання в 2 прим. на 4 арк.; - копія паспорту в 1 прим. на 2 арк.; - копія ІПН в 1 прим. на 1 арк.; - копія диплому з додатками в 1 прим. на 3 арк.; - довідка ВЛК № 2024 від 26.03.2024 року в 1 прим. на 1 арк.; - довідка про безпосередню участь в 1 прим. на 1 арк.; - контракт в 1 прим. на 4 арк.

Листом № 1848/4383 від 12.04.2024 року командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 повідомив командира військової частини НОМЕР_3 про те, що клопотання від 04.04.2024 року №1687/1/1918 про залишення на військовій службі понад граничний вік перебування старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира мінометної батареї з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 , розглянуто та прийнято рішення "без реалізації", оскільки відповідно до довідки військово - лікарської комісії від 24.03.2024 року № 2042 останнього визнано обмежено приданим до військової служби.

11.05.2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 128 відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "а" (за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально - психологічного забезпечення роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_2 .

21.05.2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 148 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально - психологічного забезпечення роти вогневої підтримки, з 21.05.2024 року виключено із списків особового складу частини.

Позивач не погодився із діями військової частини НОМЕР_2 щодо залишення без реалізації подання командира військової частини НОМЕР_3 №1687/1/1918 від 04.04.2024 року про залишення старшого лейтенанта ОСОБА_1 на військовій службі понад граничний вік та наказами № 128 від 11.05.2024 року, № 148 від 21.05.2024 року, та оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (надалі Закон № 2232-XII) визначено правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями частини четвертої статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно правовими актами.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у подальшому військовий стан був продовжений.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VІІІ (далі - Закон № 389-VІІІ) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 4 Закону № 2232-XII Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Положеннями статті 5 Закону № 2232-XII визначено, що військовослужбовці, резервісти та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 2232-XII граничний вік перебування на військовій службі встановлюється: 1) для військовослужбовців рядового, молодшого сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 45 років; 2) для військовослужбовців старшого сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 50 років; 3) для військовослужбовців вищого сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 55 років; 4) для військовослужбовців молодшого офіцерського складу - до 45 років; 5) для військовослужбовців старшого офіцерського складу: майорів (капітанів 3 рангу), підполковників (капітанів 2 рангу) - до 50 років; полковників (капітанів 1 рангу) - до 55 років; 6) для військовослужбовців вищого офіцерського складу - до 60 років; 7) для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу - до 60 років; вищого офіцерського складу - до 65 років.

Згідно з частиною 2 статті 22 Закону № 2232-XII військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній ними посаді, визнані військово-лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби, на їх прохання можуть бути залишені на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, встановлений частиною першою цієї статті, на строк до 5 років у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (надалі Положення).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Згідно з пунктом 219 Розділу ХІ "Залишення на військовій службі понад граничний вік" Положення військовослужбовці, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній ними посаді, визнані військово-лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби, на їх прохання і за потреби Збройних Сил України можуть бути залишені на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі на строк до п`яти років.

Під час розгляду питання щодо залишення військовослужбовців на військовій службі понад граничний вік ураховуються: потреба Збройних Сил України; рівень командирської (професійної) підготовки; наукові ступені і вчені звання; досвід проходження військової служби у військових підрозділах, які направлялися за кордон; бойовий досвід; знання іноземної мови за стандартизованим мовним рівнем не нижче за "мінімально необхідний"; наявність освіти оперативно-тактичного або оперативно-стратегічного рівня (тільки для осіб офіцерського складу).

Відповідно до пункту 220 Розділу ХІ "Залишення на військовій службі понад граничний вік" Положення питання про залишення військовослужбовців на військовій службі понад граничний вік порушується посадовими особами, які мають право видавати накази по особовому складу, і вище.

Рішення про залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі приймається, зокрема, для осіб офіцерського складу - Міністром оборони України /пункт 222 Положення /.

Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція), зокрема пунктом 7.14 передбачено, що залежно від результатів оцінювання службової діяльності військовослужбовців за рік посадові особи, які складають на військовослужбовців оцінні картки, роблять висновки щодо відповідності посадам, які вони займають, а також надають рекомендації стосовно їх подальшого службового використання, в тому числі залишення на військовій службі понад граничний вік.

Відповідно до пунктів 11.1-11.7 розділу ХІ такої Інструкції з метою збереження досвідчених кадрів або у разі неможливості укомплектування окремих посад фахівцями належного рівня кваліфікації на військовій службі понад граничний вік на їх прохання можуть бути залишені окремі військовослужбовці, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній посаді та визнані військово-лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби.

Військовослужбовці, які прийняли рішення продовжувати військову службу понад граничний вік, подають рапорт за підпорядкованістю з висловлюванням прохання продовжити військову службу понад граничний вік.

За направленням командира військової частини військовослужбовець повинен пройти медичне обстеження на предмет придатності до військової служби. Військовослужбовці, які відповідно до висновку військово-лікарської комісії визнані обмежено придатними чи непридатними до військової служби, на військовій службі понад граничний вік не залишаються.

Військовослужбовці, які прийняли рішення продовжувати військову службу понад граничний вік, за рішенням командира військової частини, в якій вони проходять військову службу, розглядаються на засіданні комісії військової частини з питань проходження військової служби.

Посадовій особі, яка приймає рішення про залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік, подаються такі документи:

Подання (додаток 1);

рапорт військовослужбовця з проханням продовжити військову службу понад граничний вік;

довідка військово-лікарської комісії з висновком про придатність військовослужбовця до військової служби за контрактом;

два примірники контракту, підписані військовослужбовцем, про проходження військової служби понад граничний вік;

копії останньої атестації військовослужбовця.

Документи до відповідного відповідної служби персоналу надсилаються до 1 жовтня року, що передує року досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі.

Відповідна служба персоналу готує документи для прийняття рішення щодо залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік посадовими особами, визначеними у пункті 222 Положення.

Прийняття рішень та видання наказів по особовому складу про залишення військовослужбовців на військовій службі понад граничний вік здійснюється до 1 грудня року, що передує року досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі.

Отже, в силу викладених положень саме до дискреційних повноважень Міністра оборони України віднесена можливість прийняти рішення про залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі осіб офіцерського складу.

Вказане рішення Міністром оборони України приймається на підставі належним чином оформленого пакету документів, який повинен включати зокрема: - довідку військово-лікарської комісії з висновком про придатність військовослужбовця до військової служби за контрактом.

При цьому, належним чином оформлені документи, є лише підставою для їх розгляду та прийняття Міністром оборони України рішення виходячи із його дискреційних повноважень з урахуванням, зокрема: потреби Збройних Сил України; рівня командирської (професійної) підготовки; наукового ступеня і вченого звання; досвіду проходження військової служби у військових підрозділах, які направлялися за кордон; бойового досвіду; знання іноземної мови за стандартизованим мовним рівнем не нижче за "мінімально необхідний"; наявності освіти оперативно-тактичного або оперативно-стратегічного рівня (тільки для осіб офіцерського складу).

Як слідує з матеріалів справи 04.04.2024 року командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 направлено на адресу командира військової частини НОМЕР_2 пакет документів щодо залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 , до якого була додана довідка військово - лікарській комісії військової частини НОМЕР_4 від 26.03.2024 року № 2042, згідно якої ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби на підставі статей 39-б, 41-б, 13-в, 40-в графи ІІІ Розкладу хвороб.

Вказаний пакет документів повинен був містити висновки прямих начальників командирів військових частин НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 .

Враховуючи, що вказаний пакет документів від 04.04.2024 року не містив всіх необхідних документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії з висновком про придатність ОСОБА_1 до військової служби за контрактом, суд приходить до висновку, що вказані документи були подані з порушенням вимог пунктів 11.1, 11.3, 11.5 Інструкції, тому командуванням військової частини НОМЕР_2 правомірно були повернуті військовій частині НОМЕР_3 .

В даному випадку, військовою частиною НОМЕР_2 не приймалось рішення щодо залишення ОСОБА_1 на військовій службі понад граничний вік, а вирішувалось лише питання підготовки документів для прийняття рішення про залишення особи офіцерського складу на військовій службі понад граничний вік.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що згідно статті 9 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" та пункту 2 Розділу ІІ Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" з 04.05.2024 року та станом на момент прийняття відповідачами спірних наказів законодавство не визначає терміну "обмежено приданий" до військової служби, а тому відносно позивача повинно було прийнято рішення про залишення на військовій службі понад граничний вік, оскільки Інструкція передбачає певний алгоритм дій та строки для підготовки документів для прийняття відповідного рішення.

Так, згідно пунктів 11.6, 11.7 Інструкції документи до відповідного відповідної служби персоналу надсилаються до 1 жовтня року, що передує року досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі.

Відповідна служба персоналу готує документи для прийняття рішення щодо залишення військовослужбовця на військовій службі понад граничний вік посадовими особами, визначеними у пункті 222 Положення.

Прийняття рішень та видання наказів по особовому складу про залишення військовослужбовців на військовій службі понад граничний вік здійснюється до 1 грудня року, що передує року досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем подано рапорт щодо продовження військової служби понад граничний вік 03.03.2024 року, фактично за два місяці до досягнення граничного віку, що в свою чергу суперечить положенням Інструкції.

З огляду на положення пунктів 11.1-11.7 Інструкції та пунктів 219, 220 Положення, приймаючі рішення про відсутність підстав для скерування документів (п. 11.5 Інструкції) до відповідної служби персоналу для вирішення питання про залишення ОСОБА_1 на військовій службі понад граничний вік, суд вважає, що військова частина НОМЕР_2 діяла у межах повноважень, що надані їй Законом № 2232-ХІІ, Положенням та Інструкцією.

Суд зазначає, що військовослужбовці, які досягли граничного віку перебування на військовій службі, підлягають звільненню незалежно від їх бажання продовжувати військову службу, тобто бажання військовослужбовця не є вирішальним фактором при залишенні на військовій службі.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10.06.2021 року у справі № 120/2472/19-а.

Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 досяг граничного віку перебування на військовій службі під час дії воєнного стану відповідачами правомірно були прийняті спірні накази про звільнення позивача з військової служби за віком.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання дій протиправними, скасування наказу та поновлення на посаді.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 лютого 2025 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко