Справа № 200/5731/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року Справа№200/5731/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення нарахування та виплати у повному розмірі грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2020 до 19.05.2023, через незастосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.17 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 за 2020-2023 роки;

зобов`язати перерахувати та виплатити за період проходження військової служби з 01.01.2020 до 19.05.2023 невиплачені суми щомісячного грошового забезпечення, із застосуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.17 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 - за 2020-2023 роки.

В обґрунтування позову зазначено, що під час проходження військової служби в спірний період розрахунок складових грошового забезпечення позивача протиправно здійснювався із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018. Втім, після скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, яким передбачалося внесення змін до постанов КМУ, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, відповідач мав керуватися положеннями попередньої редакції пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, відповідно до якого розміри окладів за військовим званням військовослужбовців визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт.

Відповідач 1 надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідач 1 зауважив, що факт скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яким викладено п. 4 Постанови № 704 у новій редакції, не відновлює первинної редакції цього пункту, що діяла до внесення змін. Поновлення дії п. 4 Постанови №704 у редакції, що діяла до 24.02.2018 та до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, на думку відповідача 1, потребує відповідного правового врегулювання, оскільки дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в його тексті про визнання таким, що втратив чинність, акту Кабінету Міністрів України чи про його скасування, що передбачено п. 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 № 870.

Крім цього, у період з 08.03.2022 по 01.05.2023 Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні Військових частин НОМЕР_3 та НОМЕР_2 та не здійснювала нарахувань та розрахунків у зазначений період, отже, відповідачами за цим позовом щодо цього періоду мають бути Військові частини НОМЕР_3 та НОМЕР_2 .

Також відповідач 1 зауважив на пропуску позивачем строку звернення до суду.

Відповідач 2, Військова частина НОМЕР_2 , надав до суду письмові пояснення, де вказано, що фінансово-економічна служба Військової частини НОМЕР_2 не здійснювала перевірку нарахувань військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що згідно п. 6.3 «Положення про організацію спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 », погодженого помічником Командувача ВМС ЗС України 09.09.2022, відповідальність за підготовку документів та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям несе безпосередньо Військова частина НОМЕР_1 . Військова частина НОМЕР_2 лише перераховувала кошти на відповідні карткові рахунки, надані військовою частиною НОМЕР_1 , згідно з отриманими відомостями та реєстрами.

Відповідач 3, Військова частина НОМЕР_3 , також надав до суду відзив на позов, в якому просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

У відзиві вказано, що з відновленням дії пункту 4 Постанови КМУ №704 у його первісній редакції, нею визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями, що становить 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року. Проте, згідно з п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017. Отже, під час розв`язання правової колізії між нормами п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ та п. 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103 перевагу належить віддати положенням закону, як акту права вищої юридичної сили. Оскільки норма п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення п. 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, немає законодавчо визначених підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Також вказано, що відповідно до п.п. 1.5, 4.3 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України 22.05.2017 №280 Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини. Виплата грошового забезпечення, заробітної плати та інші виплати (індексація, грошова компенсація за речове майно, харчування, піднайом житла тощо) особовому складу здійснюються за місцем штатної служби (перебування на фінансовому та інших видах забезпечення). Відповідальність за правильність нарахування та своєчасність виплати грошового забезпечення (заробітної плати), проведення та перерахування за належністю в установлені терміни утримань і нарахувань покладається на командира військової частини та начальника фінансового органу. Зарахування на грошове забезпечення військовослужбовців, які прибули у військову частину та виключення їх з грошового забезпечення оформлюються наказом командира військової частини.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, відповідач 3 при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення за спірний період діяв правомірно.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 21.08.2024 позов залишено без руху. Ухвалами від 26.08.2024 повернуто позовну заяву в частині позовних вимог щодо грошового забезпечення за період з 01.08.2022 по 19.05.2023, в іншій частині позовних вимог відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 07.10.2024 зупинено провадження у справі, ухвалою від 28.11.2024 - поновлено. Ухвалою від 06.12.2024 залучено відповідачів 2, 3 Військову частину НОМЕР_2 та Військову частину НОМЕР_3 , розгляд справи розпочато спочатку.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , з 01.07.2014 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що є відповідачем 1 у справі.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2018 № 85 позивача з 07.05.2018 зараховано до списків особового складу частини та зараховано на всі види грошового забезпечення.

Згідно з витягом з наказу від 05.06.2020 № 111 позивачу присвоєно звання лейтенанта.

Згідно з витягом з наказу від 20.12.2022 № 354 позивача виведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 .

Позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зараховано на всі види грошового забезпечення наказом від 08.04.2023 № 86, копія витягу з якого наявна в матеріалах справи.

Отже, у період з 29.01.2020 по 31.07.2022 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка є відповідачем 1 у справі, що підтверджується, в тому числі, наказами останнього від 07.05.2018 № 85, від 05.06.2020 № 111, від 20.12.2022 № 354, посвідченням офіцера НОМЕР_5 , виданим позивачу 25.04.2020.

Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_1 до військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 від 08.03.2022 № 154/181/1- 182 військову частину НОМЕР_1 зараховано на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_3 (відомчий код розпорядника коштів у Військово-Морських силах Збройних сил України 57019/ НОМЕР_6 ). Зазначеним листом повідомлено командира військової частини НОМЕР_1 про необхідність забезпечення передачі до військової частини НОМЕР_3 всіх необхідних документів для здійснення нарахування грошового забезпечення, заробітної плати та інших виплат.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_1 до військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_3 та НОМЕР_2 від 24.06.2022 № 154/181/2-392 військову частину НОМЕР_1 знято з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_3 та зараховано з 01.07.2022 на фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_2 (відомчий код розпорядника коштів у Військово-Морських силах Збройних сил України 57032/ НОМЕР_7 ). Цим листом повідомлено командирів військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_3 про необхідність забезпечення передачі до військової частини НОМЕР_2 всіх необхідних документів для здійснення нарахування грошового забезпечення, заробітної плати та інших виплат. Командира військової частини НОМЕР_2 повідомлено про необхідність організувати роботу щодо фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_1 згідно з вимогами Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних сил України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 № 280 (у редакції наказу Міноборони від 22.04.2021 № 104), Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 19.12.2014 № 905 та інших керівних документів у частині, що стосується.

Відповідно до листа помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України з фінансово-економічної роботи від 26.04.2023 №154/181/2-544 військова частина НОМЕР_1 знімається з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_2 з 01.05.2023.

Листом від 12.08.2024 № 740/33/5/5450 відповідач 1 повідомив позивача, що розміри посадового окладу та окладу за військовим званням позивача визначалися у період з 01.01.2020 по 19.05.2023, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 у сумі 1762 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII " відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Частиною четвертою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

З моменту набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України за змістом пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова № 704) у первісній редакції було визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Згідно з пунктом 1 приміток додатку 1 до Постанови № 704 посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Відповідно до примітки додатку 14 Постанови № 704 оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Постанова №704 набрала чинності з 01.03.2018.

На момент набрання чинності Постановою № 704, пункт 4 цієї постанови був викладений у редакції пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 та установлював, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, за наслідком розгляду якої суд визнав зазначений пункт протиправним та нечинним.

Тобто, з 29.01.2020, враховуючи дату ухвалення цього судового рішення, було відновлено дію пункту 4 Постанови № 704 у первісній редакції.

Під час розгляду і вирішення цієї справи положення п. 4 Постанови № 704 та п. 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України підлягають солідарному застосуванню.

Зазначені норми права та вищенаведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями слідувало визначати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704.

Отже, фактично з прийняттям постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 розрахункову величину для обчислення розміру посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями було змінено з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

20.05.2023 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481, якою внесені зміни до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Згідно з пунктом 2 указаної постанови № 481 абз. 1 п. 4 постанови № 704 викладено в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Враховуючи наведене, з 29.01.2020 по 31.07.2022 для обчислення позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням, і виплат, що обчислюються із них, в т.ч. грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2022 роки, належало використовувати: з 28.01.2020 по 31.12.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020; з 01.01.2021 по 31.12.2021 - встановленого на 01.01.2021; з 01.01.2022 по 31.07.2022 - встановленого на 01.01.2022, а не розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1762 грн, що був встановлений законом на 01.01.2018.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня - 2270 гривень, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня - 2481 гривні.

Під час розгляду справи встановлено нарахування та виплату позивачу складових грошового забезпечення (посадового окладу та окладу за військовим званням) в період з 29.01.2020 по 31.07.2022 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 у сумі 1762 грн, що є протиправним.

Щодо тверджень відповідача 1 про те, що за цим позовом мають відповідати Військові частини НОМЕР_3 , НОМЕР_2 , оскільки згідно з листами ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.03.2022 № 154/181/1-182, від 24.06.2022 № 154/181/2-392, від 26.04.2023 № 154/181/2-544, наявними в матеріалах справи, Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_3 з 08.03.2022 по 01.07.2022, з 01.07.2022 до 01.05.2023 - на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 , то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1.5 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України 22.05.2017 №280 (далі Правила) військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень).

Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.

Згідно з п. 1.8 Правил командир військової частини керує фінансово-господарською діяльністю частини, розпоряджається згідно з законодавством коштами, забезпечує законне, цільове та ефективне їх використання в суворій відповідності із затвердженим кошторисом і зобов`язаннями перед державним бюджетом, несе відповідальністю за організацію фінансового забезпечення військової частини, стан фінансового господарства і забезпечення збереження готівки, організовує бухгалтерський облік активів і зобов`язань, доході і видатків.

Командир військової частини зобов`язаний, зокрема, особисто підписувати першим підписом фінансові документи, заяви на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати, договори і угоди, фінансову звітність та службове листування з питань фінансового забезпечення; забезпечувати виплату грошового забезпечення та заробітної плати особовому складу в установлені законодавством терміни.

Відповідно до пункту 4.3 Правил грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби (перебування на фінансовому та інших видах забезпечення).

Відповідальність за правильність нарахування та своєчасність виплати грошового забезпечення (заробітної плати), проведення та перерахування за належністю в установлені терміни утримань і нарахувань покладається на командира військової частини та начальника фінансового органу.

Згідно з п. 6.3 Положення про організацію спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 , затвердженого Командиром Військової частини НОМЕР_2 у 2022 році, погодженого Помічником Командувача ВМС ЗС України 09.09.2022, командир Військової частини НОМЕР_1 відповідає за організацію правильного оформлення та подання до фінансово-економічної служб Військової частини НОМЕР_2 документів, необхідних для здійснення фінансового забезпечення, ведення бухгалтерського обліку, нарахування грошового забезпечення військовослужбовців та заробітної плати.

Аналогічні обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 у відносинах спільного господарства Військової частини НОМЕР_1 з Військовою частиною НОМЕР_3 закріплені у п. 6.2 Положення про організацію спільного фінансового господарства військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_1 , затвердженого наказом Командира Військової частини НОМЕР_8 15.03.2022 № 40/агд, погодженого Помічником Командувача ВМС ЗС України у 2022 році.

Отже, обов`язок щодо правильного оформлення документів для нарахування військовослужбовцю грошового забезпечення, в тому числі у випадку перебування військової частини на фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині, покладені на командира військової частини, у штаті якої військовослужбовець проходить військову службу. Грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби. Кошти на здійснення відповідних виплат надаються розпорядником на підставі відповідних наказів, заявок, кошторисів, розрахунків тощо, що надаються військовою частиною, яка перебуває на фінансовому забезпеченні такого розпорядника коштів.

Таким чином, належним відповідачем стосовно вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення нарахування повному розмірі грошового забезпечення через незастосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 за 2020-2023 роки за період проходження служби з 01.01.2020 01.08.2022 року є відповідач 1, стосовно вимог про визнання протиправною бездіяльності з невиплати в повному обсязі грошового забезпечення за період з 01.01.2020 по 07.03.2022 - відповідач 1, за період з 08.03.2022 по 30.06.2022 - відповідач 2, за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 - відповідач 3.

З огляду на таке суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про: визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування в повному розмірі грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2020 до 31.07.2022 через незастосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 за 2020-2022 роки та невиплати грошового забезпечення ха період з 01.01.2020 по 07.03.2022; визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_3 щодо нездійснення виплати в повному розмірі грошового забезпечення за період проходження служби з 08.03.2022 по 30.06.2022 та військової частини НОМЕР_2 - за період з 01.07.2022 по 01.08.2022.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів перебування відповідача 1 - військової частини НОМЕР_1 на день розгляду справи на фінансовому забезпеченні іншої військової частини, він є належним відповідачем щодо вимог позивача про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату неправильно обчисленого грошового забезпечення позивача, з огляду на що підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 перерахувати та виплатити позивачу за період проходження військової служби з 01.01.2020 до 31.07.2022 суми щомісячного грошового забезпечення із застосуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 - за 2020-2022 роки, з урахуванням фактично виплачених сум.

Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для розподілу судового збору відсутні, оскільки позивач звільнений від його сплати.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування в повному розмірі ОСОБА_1 грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2020 до 31.07.2022 через незастосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 за 2020-2022 роки.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення виплати в повному розмірі ОСОБА_1 грошового забезпечення за період проходження служби з 01.01.2020 до 07.03.2022 через незастосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 за 2020-2022 роки.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо нездійснення виплати в повному розмірі ОСОБА_1 грошового забезпечення за період проходження служби з 08.03.2022 по 30.06.2022 через незастосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 за 2022 рік.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення виплати в повному розмірі ОСОБА_1 грошового забезпечення за період проходження служби з 01.07.2022 по 31.07.2022 через незастосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 за 2022 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 01.01.2020 до 31.07.2022 суми щомісячного грошового забезпечення із застосуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", згідно з яким розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 - за 2020-2022 роки, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ;

Військова частина НОМЕР_1 (відповідач 1) місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_10 ;

Військова частина НОМЕР_2 (відповідач 2) місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_11 ;

Військова частина НОМЕР_3 (відповідач 3) місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_12 .

Суддя А.С. Михайлик