Справа № 320/25269/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року справа №320/25269/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категорія громадян про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категорія громадян (далі - відповідач, Комісія), в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України щодо відмови у видачі ОСОБА_1 чорнобильського посвідчення нового зразка, відповідно до заяви від 12.05.2023 року протиправною;

- зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України видати ОСОБА_1 чорнобильське посвідчення нового зразка першої категорії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 320/13754/21 скасовані протоколи № 2 від 27.05.2021 в частині прийняття рішення про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вилучення відповідного посвідчення, та № 32-21 від 30.07.2021 яким прийнято рішення про вилучення відповідного посвідчення у позивача.

Зазначає, що на підставі вказаного судового рішення позивач неодноразово звертався з заявами до відповідача про видачу нового посвідчення додаючи до заяви повний перелік необхідних документів (остання заява від 12.05.2023). Проте у відповідь позивачу було направлено відмову, мотивуючи тим, що рішенням суду не зобов`язано видати нове посвідчення.

Стверджує, що для отримання своїх законних прав та інтересів вимушений повторно звернутися до суду вже з відповідною вимогою про зобов`язання відповідача видати посвідчення нового зразка, оскільки кожного року позивач за станом здоров`я повинен проходити курс реабілітації в Чорнобильській лікарні, в якій позивач лікувався безкоштовно. Проте останні роки у проходженні реабілітації позивачу відмовляють у зв`язку відсутністю посвідчення нового зразка.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Стверджує, що на виконання рішення суду Комісія скасувала рішення щодо вилучення у ОСОБА_1 посвідчення старого зразка Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категоріям громадян але видачу посвідчення нового зразка вважає безпідставною.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.05.2000 позивач є інвалідом 2 групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 позивач є громадянином який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Згідно із довідкою до Акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 333321 від 14.09.20210 позивачу встановлено 2 групу інвалідності з відміткою «захворювання пов`язане з виконанням обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Позивач звернувся до відповідача із заявою про підтвердження йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до витягу з протоколу засідання до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році Міністерства соціальної політики України від 27.05.2021 № 2 позивачу відмовлено у підтвердженні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), а також визнано безпідставно виданим посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категорія громадян від 30.07.2021 № 32-21 позивачу відмовлено у наданні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), а також визнано безпідставно виданим посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вважаючи протиправною таку відмову відповідачів у підтвердженні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 320/13754/21, яке набрало законної сили 22.07.2022, позов ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році Міністерства соціальної політики України та Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категорія громадян задоволено.

Визнано протиправним та скасовано протокол Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році Міністерства соціальної політики України в особі Міністерства соціальної політики України № 2 від 27.05.2021 в частині прийняття рішення про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вилучення відповідного посвідчення.

Визнано протиправним та скасовано протокол Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категорія громадян в особі Київської обласної державної адміністрації № 32-21 від 30.07.2021 яким прийнято рішення про вилучення відповідного посвідчення.

12.05.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій, з посиланням на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 320/13754/21 та пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», просив видати йому посвідчення нового зразка.

Листом-відповіддю від 02.06.2023 № 4335/36.01/36.06.01/2023 Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повідомив позивача, що рішення Київського окружного адміністративного суду було розглянуто на засіданні комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категорія громадян (протокол №48-22 від 14.09.2022), про що позивача було поінформовано листами департаменту № 6908/36.01/36.06.01-2022 від 08.11.2022 і № 8456/36.01/36.06.01-2002 від 23.12.2022).

На скаргу позивача від 16.03.2023 Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повідомив позивача, що Комісія Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян № 48-22 від 14.09.2022 рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 по справі № 320/13754/21 виконала в повному обсязі. Скасовано протокол комісії № 32-21 від 30.07.2021 яким прийнято рішення про вилучення відповідного посвідчення. Звернуто увагу, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 по справі № 320/13754/21 не зобов`язано Київську обласну державну адміністрацію видати позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Вважаючи протиправною таку бездіяльність відповідача позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України від 28.12.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII).

Згідно зі статтею 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 65 Закону №796-XII установлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статей 14, 20, 21, 22 і 65 Закону №796-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», якою затвердив Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 1) серії А синього кольору.

Пунктом 11 Порядку № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються, зокрема,

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження;

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження;

особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою;

При цьому посвідчення померлого (померлої) громадянина (громадянки) підлягає здаванню уповноваженим органам для подальшого зберігання в особовій справі дружини (чоловіка) померлого (померлої) або опікуна дітей померлого (померлої).

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.

Рішення про відмову у видачі посвідчення може бути оскаржено у судовому порядку.

Суд зазначає, що у виниклих правовідносинах не є спірним питання про те, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки дані обставини встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 320/13754/21.

Зокрема, як вже було зазначено вище, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 320/13754/21, визнано протиправним та скасовано протокол Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році Міністерства соціальної політики України в особі Міністерства соціальної політики України № 2 від 27.05.2021 в частині прийняття рішення про відсутність правових підстав для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та вилучення відповідного посвідчення. Визнано протиправним та скасовано протокол Комісії Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категорія громадян в особі Київської обласної державної адміністрації № 32-21 від 30.07.2021 яким прийнято рішення про вилучення відповідного посвідчення.

У вказаному рішенні судом зазначено наступне.

«Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою від 14.05.1986 № 136, капітан ОСОБА_1 (позивач) в 30 км зоні за період з 10.05.1986 по 14.05.1986 бав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначені відомості підтверджуються також посвідченням про відрядження та виписками з наказів від 10.05.1986 та 14.05.1986.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, а саме Випискою із акта огляду МСЕК серії КИО-1 № 333321 від 14.09.20210, що позивачеві встановлено 2 групу інвалідності, причиною якої стали захворювання, пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС довічно; посвідченням серії НОМЕР_2 від 26.05.2000 позивач є інвалідом 2 груп и та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Зазначені вище документи згідно пунктами 3, 10, 11 Порядку №551 є підставами для видачі посвідчень учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, посвідчень особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

В той же час, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України дійшла висновку про те, що не підтверджено факту виконання робіт позивачем у зоні відчуження.

А комісія Київської обласної державної адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської ката строфи, та інших категоріям громадян взяла до відома згадане вище рішення і визнала, що посвідчення видані позивачу безпідставно.

Невідповідність даних довідки фактичним обставинам та подіям не підтверджена відповідачем належними та допустимим доказами.

На думку суду позивачем доведено належними та допустимими доказами факт його участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.».

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Отже спір між сторонами стосовно того, що:

- позивачеві встановлено 2 групу інвалідності, причиною якої стали захворювання, пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС довічно;

- позивач є інвалідом 2 групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни;

- наявні документи згідно пунктами 3, 10, 11 Порядку №551 є підставами для видачі посвідчень учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, посвідчень особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

врегульовано судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 320/13754/21, яке набрало законної сили.

Статтею 1291 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У цьому контексті Конституційний Суд України неодноразово наголошував, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012, від 25.04.2012 № 11-рп/2012, від 26.06.2013 № 5-рп/2013).

Таким чином, відповідач неправомірно відмовив позивачу у видачі чорнобильського посвідчення нового зразка першої категорії.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, треба зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Отже, суть наведених рішень зводиться до вимоги надати заявникові такі заходи правового захисту на національному рівні, які би дозволили компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб спосіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями треба розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями, оскільки вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним.

Оскільки оскаржувані дії відповідача не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях, зважаючи, що право позивача на отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується матеріалами справи та встановлено рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 320/13754/21, належним захистом порушеного права позивача є необхідність зобов`язання відповідача видати позивачу відповідне посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні. Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України щодо відмови у видачі ОСОБА_1 чорнобильського посвідчення нового зразка, відповідно до заяви від 12.05.2023 року.

3. Зобов`язати Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, буд. 1; ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) чорнобильське посвідчення нового зразка першої категорії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.