Справа № 440/1487/25
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 лютого 2025 року м. ПолтаваСправа №440/1487/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., розглянувши заяву представника позивача, адвоката Ювченка Андрія Васильовича про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до Державної міграційної служби України, Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, Державного підприємства "Документ", Відокремленого підрозділу Державного підприємства "Документ" - філія в Польщі (центр у м. Вроцлав) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 04.02.2025 звернувся адвокат Ювченко Андрій Васильович з позовною заявою ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, Державного підприємства "Документ", Відокремленого підрозділу Державного підприємства "Документ" - філія в Польщі (центр у м. Вроцлав), в якій позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України щодо ухилення від обов`язку з оформлення та доставлення до Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, бездіяльність Ужгородського відділу №1 ГУ ДМС України в Закарпатській області щодо ухилення від виконання обов`язку з передання готового документу разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) у встановленому порядку до Державного підприємства "Документ", бездіяльність Державного підприємства "Документ" щодо ухилення від обов`язку щодо здійснення доставки разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до його відокремленого підрозділу філії в Польщі (центр у м. Вроцлав), а також бездіяльність відокремленого підрозділу Державного підприємства "Документ" філії в Польщі (центр у м. Вроцлав) щодо ухилення від обов`язку щодо видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, замовленого 05.03.2024, серії НОМЕР_1 , дата видачі: 21.03.2024, дійсний до: 21.03.2034, орган, що видав 2110, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент звернення з заявою про його оформлення 05.03.2024;

зобов`язати Державну міграційну службу України вжити у межах своїх повноважень заходів із забезпечення оформлення та доставки оформленого на ім`я ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 21.03.2024, дійсний до: 21.03.2034, орган, що видав 2110, від Державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" до Ужгородського відділу №1 ГУ ДМС України в Закарпатській області;

зобов`язати Ужгородський відділ №1 ГУ ДМС України в Закарпатській області передати оформлений на ім`я ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 21.03.2024, дійсний до: 21.03.2034, орган, що видав 2110, разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) у встановленому порядку до Державного підприємства "Документ";

зобов`язати Державне підприємство "Документ" здійснити доставку оформленого на ім`я ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 21.03.2024, дійсний до: 21.03.2034, орган, що видав 2110, разом з копіями заяви, заяви-анкети та актом-приймання передачі (у 2 примірниках) до його відокремленого підрозділу філії в Польщі (центр у м. Вроцлав);

зобов`язати відокремлений підрозділ Державного підприємства "Документ" філію в Польщі (центр у м. Вроцлав) видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 21.03.2024, дійсний до: 21.03.2034, орган, що видав 2110, оформлений на його ім`я, в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент звернення з заявою про його оформлення 05.03.2024, у тому числі без пред`явлення будь-яких військово-облікових документів.

Разом з позовною заявою представник позивача надав заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, в обґрунтування якої зазначив, що спірні відносини стосуються видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, виготовленого на підставі його заяви від 05.03.2024 у березні 2024 року; такі правовідносини є триваючими, оскільки паспортний документ виготовлений 21.03.2024, однак фактично не виданий позивачу дотепер. Представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 06.06.2024 звертався до ДМС України із заявою щодо видачі відокремленим підрозділом Державного підприємства "Документ" філією в Польщі (центр у м. Вроцлав) паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 21.03.2024, дійсний до: 21.03.2034, орган, що видав 2110, однак відповідач у листі від 24.06.2024 роз`яснив, що видача документів відбувається після отримання громадянами SMS-повідомлення про готовність документів, а тому позивач тривалий час очікував на отримання відповідного повідомлення. Разом з цим, ДП "Документ" у відповіді від 13.01.2025 на адвокатський запит представника позивача зазначив, що видача паспортних документів закордоном є можливою виключно у разі надання позивачем військово-облікового документа.

Оцінюючи повідомлені позивачем обставини, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до положень статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Частина перша статті 121 КАС України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 зазначив, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21.05.2021 у справі №1.380.2019.006107, від 22.07.2021 року у справі №340/141/21, від 16.09.2021 у справі №240/10995/20 та від 12.09.2022 у справі №120/16601/21-а.

Суд враховує, що спірні відносини стосуються отримання позивачем паспортного документа, що фактично виготовлений 21.03.2024 за його заявою від 05.03.2024, прийнятою відокремленим підрозділом ДП "Документ" - філією у Польщі (центр у м. Вроцлав), такі правовідносини є триваючими.

У постанові від 11.12.2018 у справі №242/924/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

У постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №№554/10413/15-а викладено висновок про те, що триваюче порушення повинне бути припинено та усунуто на майбутнє. З огляду на це, строк звернення до суду не застосовується до вимог, спрямованих на захист від триваючого порушення.

Окрім того, суд враховує поведінку відповідачів у справі, а саме враховує, що ДМС України у листі від 24.06.2024 не повідомило ОСОБА_1 про відмову у видачі виготовленого паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , дата видачі: 21.03.2024, дійсний до: 21.03.2034, орган, що видав 2110 через ненадання позивачем військово-облікового документа чи про необхідність надання військово-облікового документа як умови отримання паспорта.

Крім того, зі змісту листів ДМС України від 24.06.2024 та ДП "Документ" від 13.01.2025 слідує, що відповідачі визнають факт затримки у видані готових паспортних документів, що обумовлена технічними причинами, тоді як наявність таких причин та можливість їх усунення не залежали від дій позивача.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на звернення до суду з цим позовом.

Керуючись статтями 2, 5, 44, 118, 121, 122, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача, адвоката Ювченка Андрія Васильовича про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Державної міграційної служби України, Ужгородського відділу №1 Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області, Державного підприємства "Документ", Відокремленого підрозділу Державного підприємства "Документ" - філія в Польщі (центр у м. Вроцлав) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Олександр КУКОБА