Справа № 380/15430/24
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 рокусправа № 380/15430/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства виробнича фірма "АСТ" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство виробнича фірма "АСТ" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.05.2024 №23005/13-01-07-10.

Ухвалою від 24.07.2024 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спірне ППР від 22.05.2024 № 23005/13-01-07-10 про збільшення грошового зобов`язання на суму 148 115, 07 грн, пеня за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності прийняте на підставі висновків документальної позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства виробничої фірми "АСТ" () з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від 02.06.2023 №РК-020623, укладеному з нерезидентом Parker Plastic machinery Co.Ltd (Aly.26, Ln. 198, Minsheng Rd., Wufeng Dist., Taichung City 413, Taiwan), дата здійснення авансового платежу - 05.06.2023 в сумі 150900 дол.США, відповідно до отриманої інформації ПАТ "ПУМБ" (МФО 334851).

Не погоджуючись із спірним ППР, позивач посилається на Висновок Міністерства економіки України від 10.01.2024 № 4432-09/54-07 (наказ від 04.01.2024 року № 245) щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, відповідно до якого: контракт від 02.06.2023 № РК-020623 на суму 503000, 00 дол.США (специфікація до контракту від 02.06.2023 № РК-020623, додаткова угода від 02.10.2023 до контракту від 02.06.2023 № РК-020623) відноситься до договорів постачання складних технічних виробів та розрахунки за зовнішньоекономічною операцією в сумі 150 900, 00 дол. США (авансова оплата) продовжено на строк з 11.12.2023 до 29.05.2024..

Однак, на думку контролюючого органу, з урахуванням наявного висновку Міністерства економіки України від 10.01.2024 № 4432-09/54-07 (наказ від 04.01.2024 № 245), ПП ВФ "АСТ" порушено вимоги частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, з врахуванням вимог пункту 142 Постанови НБУ № 18. Кількість днів прострочення - 9 (з 02.12.2024 по 10.12.2024), оскільки він містить період подовження а саме з 11.12.2023 по 29.05.2024.

Позивач стверджує, що висновок Мінекономіки щодо продовження строків розрахунків за експортною чи імпортною зовнішньоекономічною операцією є індивідуальним юридичним актом, виданим на перевищення встановлених законодавством строків розрахунків, який, у тому числі, усуває відповідальність за правопорушення, скоєне у минулому, а тому має зворотну силу у часі, та звільняє ПП ВФ "АСТ" від відповідальності у вигляді сплати пені.

Також зазначає, що перевіркою не було взято до уваги, що перший раз Позивач звернувся до Мінекономіки із заявою щодо отримання висновку ще 09.11.2023, тобто до закінчення строку здійснення кінцевого розрахунку за контрактом. Замість законодавчо встановлених 10 робочих днів на розгляд відповідної заяви, Мінекономіки надало відповідь лише 07.12.2023, тобто майже через місяць після звернення Позивача, що призвело до того, що Відповідач повторно подав заяву вже після закінчення кінцевого строку здійснення розрахунків за контрактом.

Відтак застосування Відповідачем пені за періоду між закінченням строку здійснення розрахунків та датою повторного звернення Позивача із заявою про подовження строків до Мінекономіки (і як наслідок видача висновку з 11.12.2023 року до 29.05.2024 року) можна розцінити як прояв правового пуризму суб`єкта владних повноважень та прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення без дотримання критеріїв обґрунтованості та добросовісності, оскільки в цьому випадку саме неправомірні дії Мінекономіки призвели до того, що Позивач змушений був повторно звертатись із заявою про отримання висновку, та ще й після закінчення граничного строку розрахунків.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що За результатами проведеної податкової перевірки Головним управлінням ДПС у Львівській області складено акт від 07.05.2024 №19265/13-01-07-10/13822324 та встановлено ряд порушень норм податкового законодавства, зокрема вимог частини 3 статі 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції" (із внесеними змінами), з врахуванням вимог пункту 142 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" (із внесеними змінами), в результаті чого допущено порушення законодавчо встановлених строків розрахунків по зовнішньоекономічному контракту, а саме по контракту від 02.06.2023 № PK-020623, укладеному з нерезидентом - Parker Plastic Machinery Co.,Ltd. (Тайвань), дата здійснення авансового платежу - 05.06.2023 в сумі 150900 дол.США. На підставі вищезазначеного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 22.05.2024 № 23005/13-01-07-10 та застосовано штрафну санкцію в сумі 148 115,07 грн.

ПП ВФ "АСТ" до перевірки представлено висновок Міністерства економіки України від 10.01.2024 № 4432-09/54-07 (наказ від 04.01.2024 № 245) щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, відповідно до якого: контракт від 02.06.2023 № PK-020623 на суму 503000,00 дол.США (специфікація до контракту від 02.06.2023 № PK-020623, додаткова угода від 02.10.2023 до контракту від 02.06.2023 № PK- 020623) відноситься до договорів постачання складних технічних виробів та розрахунки зовнішньоекономічною операцією в сумі 150900,00 дол.США (авансова оплата) продовжено на строк з 11.12.2023 до 29.05.2024. Водночас зазначеним висновком Міністерства економіки України не охоплений період з 02.12.2023 до 10.12.2023.

Таким чином, згідно з висновком Міністерства економіки України від 10.01.2024 № 4432-09/54-07 (наказ від 04.01.2024 № 245) строк, на який продовжено строки розрахунків за зовнішньоекономічною операцією в сумі 150900,00 дол.США по контракту від 02.06.2023 № PK-020623, укладеному з Parker Plastic Machinery Co.,Ltd. (Тайвань), надано з 11.12.2023 до 29.05.2024.

Отже, при наявності такого висновку Міністерства економіки України сума коштів у розмірі 150900,00 дол.США по контракту від 02.06.2023 № PK-020623 вважається такою, що перебуває за межами України правомірно і існує згода на те, що імпорт послуг на цю суму буде здійснено до цієї дати, а відтак, унеможливлює притягнення до відповідальності резидента у вигляді нарахування пені з 11.12.2023 до 29.05.2024.

Станом на дату завершення перевірки (30.04.2024), розрахунки по імпортному контракту від 02.06.2023 № PK-020623 (специфікація до контракту від 02.06.2023 № PK-020623) в частині авансової оплати в сумі 150900,00 дол.США не завершено, дебіторська заборгованість складає 150900,00 дол.США, що також підтверджено даними бухгалтерського обліку ПП ВФ "АСТ" (оборотно-сальдова відомість, картка рахунку 632 за період: січень 2023 квітень 2024, контрагент Parker Plastic Machinery Co.,Ltd., контракт від 02.06.2023 № PK-020623).

Таким чином, враховуючи наведене, по імпортному контракту від 02.06.2023 № PK020623 (специфікація до контракту від 02.06.2023 № PK-020623) в частині авансової оплати в сумі 150900,00 дол.США, встановлено порушення вимог частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, з врахуванням вимог пункту 142 Постанови НБУ № 18. Кількість днів прострочення - 9 (з 02.12.2023 по 10.12.2023).

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач надіслав відповідь на відзив, у якій із посиланням на практику Верховного Суду зазначив, що питання щодо дії Висновку Міністерства економіки України в часі вже неодноразово було предметом судового розгляду, де суди ставали саме на позицію платника податків розглядаючи спори в 2024 році.

Просив задовольнити позов.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

02 червня 2023 року між Приватним підприємством виробнича фірма «АСТ» та нерезидентом Parker Plastic Machinery Co.Ltd. (Тайвань, Продавець) укладений контракт № РК-020623 (далі Договір, Контракт).

Відповідно до умов Договору, Продавець зобов`язаний здійснити поставку технологічного обладнання в комплекті за ціною, зазначеною в специфікації, яка є невід`ємною складовою контракту.

На виконання умов Контракту № РК-020623, на виконання своїх зобов`язань щодо оплати (ст.3 Контракту), ПП ВФ "АСТ" 05.06.2023 перерахувало грошові кошти на користь нерезидента - Parker Plastic Machinery Co.Ltd. (Тайвань), у валюті в сумі 150 900, 00 дол. США.

У зв`язку з неможливістю виконати свої зобов`язання з поставки товару у визначений договором строк, нерезидентом Parker Plastic Machinery Co.Ltd. на адресу позивача направлена декларація-підтвердження про неможливість поставки обладнання за контрактом від 02.06.2023 № РК-020623 упродовж 180 днів. Враховуючи вказані обставини, сторонами укладено Додаткову угоду від 02.10.2023 року, в якій внесені зміни до п. 2.1. Контракту, а саме, що обладнання має бути готове до відправлення з Тайваню упродовж 360 днів після внесення початкового внеску.

09.11.2023 позивач звернувся до Міністерства економіки України щодо надання висновку на продовження строків розрахунків (продовження строку поставки) за зовнішньоекономічною операцією (авансова оплата в сумі 150 900, 00 дол. США) по контракту від 02.06.2023, що підтверджується заявою на одержання висновку.

Листом від 07.12.2023 Міністерство економіки України повідомило позивача, що за результатом правової експертизи встановлено, що Позивачем не подано зовнішньоекономічного контракту, зазначеного у Заяві на одержання висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту, а також, що надана позивачем декларація від 24.08.2023 не дає можливості підтвердити необхідність продовження установлених строків розрахунків.

11.12.2023 позивач повторно звернувся до Міністерство економіки України із заявою щодо надання висновку на продовження строків розрахунків (продовження строку поставки) за зовнішньоекономічною операцією (авансова оплата в сумі 150 900, 00 дол. США) по контракту від 02.06.2023, що підтверджується заявою на одержання висновку.

Висновком Міністерства економіки України від 10.01.2024 № 4432-09/54-07 (наказ від 04.01.2024 року № 245) щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, відповідно до якого: контракт від 02.06.2023 № РК-020623 на суму 503000, 00 дол.США (специфікація до контракту від 02.06.2023 № РК-020623, додаткова угода від 02.10.2023 до контракту від 02.06.2023 № РК-020623) відноситься до договорів постачання складних технічних виробів та розрахунки за зовнішньоекономічною операцією в сумі 150 900, 00 дол. США (авансова оплата) продовжено на строк з 11.12.2023 до 29.05.2024.

ГУ ДПС у Львівській області отримано податкову інформацію Національного банку України, яка надається згідно з Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7, надіслану листом ДПС України від 12.02.2024 № 3624/7/99-00-07-05-02-07, про виявлені агентом валютного нагляду ПАТ "ПУМБ" (МФО 334851) факти ненадходження в установлені Національним банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.01.2024, по зовнішньоекономічному контракту від 02.06.2023 № PK-020623, укладеному ПП ВФ "АСТ" з нерезидентом Parker Plastic machinery Co.Ltd (Aly. 26, Ln. 198, Minsheng Rd., Wufeng Dist.,Taichung City 413, Taiwan), дата здійснення авансового платежу - 05.06.2023 в сумі 150900 дол. США.

У період з 24.04.2024 по 30.04.2024 Головним управлінням ДПС у Львівській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного підприємства виробничої фірми "АСТ" () з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічному контракту від 02.06.2023 №РК-020623, укладеному з нерезидентом Parker Plastic machinery Co.Ltd (Aly.26, Ln. 198, Minsheng Rd., Wufeng Dist., Taichung City 413, Taiwan), дата здійснення авансового платежу - 05.06.2023 в сумі 150900 дол.США, відповідно до отриманої інформації ПАТ "ПУМБ" (МФО 334851).

За результатами перевірки складений Акт перевірки від 07 травня 2024 року № 19265/13-01-07-10/13822324 (далі по тексту - "Акт перевірки").

Як свідчить зміст Акту перевірки, на думку контролюючого органу, з урахуванням наявного висновку Міністерства економіки України від 10.01.2024 № 4432-09/54-07 (наказ від 04.01.2024 року № 245), Позивачем було порушено вимоги частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, з врахуванням вимог пункту 142 Постанови НБУ № 18. Кількість днів прострочення - 9 (з 02.12.2024 по 10.12.2024).

Не погоджуючись із висновками та фактами викладеними в Акті перевірки, ПП ВФ "АСТ" до Головного управління ДПС у Львівській області подало Заперечення.

ГУ ДПС у Львівській області листом від 22.05.2024 № 14741/6/13-01-07-10-16 "Про надання відповіді на заперечення" повідомило позивача, що висновки акту залишені без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 22.05.2024 № 23005/13-01-07-10 про збільшення грошового зобов`язання на суму 148 115, 07 грн, пеня за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За результатами адміністративного оскарження позивач отримав Рішення про результати розгляду скарги від 12.07.2024 № 21378/6/99-00-06-01-02-06, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а ППР без змін.

Не погодившись із цим ППР, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у цій справі, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України, встановлено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства регламентовано приписами Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон №2473-VIII)..

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5, 6, 9, 10 статті 11 Закону № 2473-VIII, валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.

Валютний нагляд здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства. Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

Відповідно до частин 1, 2, 5-8 статті 13 Закону № 2473-VIII, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав-з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону № 2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку. Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

На виконання ч.4 ст.13 Закону №2473-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.19р. №104 затверджений Порядок видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком (далі - Порядок №104).

Пунктом 2 Порядку №104 передбачено, що висновок видається Мінекономіки під час виконання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) постачання складних технічних виробів, а саме за імпортними операціями з постачання устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з постачання складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Згідно пункту 3 Порядку №104 для одержання висновку резидент надсилає поштою або подає особисто у паперовому вигляді чи через Єдиний державний портал адміністративних послуг Мінекономіки в електронній формі такі документи: -заяву на одержання висновку, що містить відомості про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення та обґрунтування необхідності продовження установленого строку розрахунків на певний період; -копії зовнішньоекономічного договору (контракту), усіх специфікацій, додатків, додаткових угод та інших документів, які є невід`ємними частинами договору (контракту), засвідчені в установленому законодавством порядку. У разі коли зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено іноземною мовою, резидент додає його переклад на українську мову; -копії документів, що підтверджують здійснення операції з експорту (імпорту) товарів, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, митних декларацій, коносаментів, транспортних документів, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг), засвідчені в установленому законодавством порядку; -копії листів, повідомлень, які обумовлюють та обґрунтовують необхідність продовження установлених строків розрахунків, засвідчені в установленому законодавством порядку.

Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку (п.4 Порядку №104).

Форма висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів затверджена Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.02.2019 № 329.

Так, відповідно до затвердженої форми висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів затверджена Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у строчці 11 вказується: сума та строк, на який продовжено строки розрахунків за зовнішньоекономічною операцією.

Судом встановлено, що Висновком Міністерства економіки України від 10.01.2024 № 4432-09/54-07 (наказ від 04.01.2024 року № 245) щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, відповідно до якого: контракт від 02.06.2023 № РК-020623 на суму 503000, 00 дол.США (специфікація до контракту від 02.06.2023 № РК-020623, додаткова угода від 02.10.2023 року до контракту від 02.06.2023 № РК-020623) відноситься до договорів постачання складних технічних виробів та розрахунки за зовнішньоекономічною операцією в сумі 150 900, 00 дол. США (авансова оплата) продовжено на строк з 11.12.2023 до 29.05.2024.

Проте податковий орган з урахуванням наявного висновку Міністерства економіки України від 10.01.2024 № 4432-09/54-07 (наказ від 04.01.2024 № 245), прийшов до висновку, що ПП ВФ "АСТ" порушені вимоги частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, з врахуванням вимог пункту 142 Постанови НБУ № 18. Кількість днів прострочення - 9 (з 02.12.2024 по 10.12.2024), оскільки він містить період подовження а саме з 11.12.2023 по 29.05.2024.

Із приводу цього суд зауважує, що при наявності висновку Мінекономрозвитку сума коштів у розмірі 150900 дол США до 29 травня 2024 року вважається такою, що перебуває за межами України правомірно і існує згода на те, що імпорт товару на цю суму буде здійснено до цієї дати, а відтак, унеможливлює притягнення до відповідальності резидента у вигляді нарахування пені до моменту встановлення факту порушення цього граничного строку.

Передумовою для висновку ГУ ДПС про порушення позивачем граничного строку здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом, мали бути встановлені і доведені податковим органом обставини, які б засвідчували факт перебування за межами України іноземної валюти, яка станом на наступну дату, після закінчення встановленого граничного строку (в тому числі з урахуванням висновку Мінекономрозвитку), не обумовлена отриманням відповідного обсягу виконаних робіт.

В межах цієї справи такі обставини відсутні, граничні строки отримання товару станом на дату проведення перевірки не були порушені, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій.

Також при розгляді цієї справи суд застосовує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.02.2022 у справі № 160/816/20:

«… Крім того, усталеною є позиція Верховного Суду про те, що висновок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо продовження строків розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією є індивідуальним правовим актом, видається для збільшення встановлених законодавством строків розрахунків, який усуває відповідальність за правопорушення, скоєне у минулому, а тому має зворотну дію у часі та звільняє від відповідальності у вигляді сплати пені (постанови Верховного Суду від 4 грудня 2018 року у справі №813/6485/14, від 10 квітня 2020 року у справі №810/1221/16, від 5 січня 2021 року у справі №804/828/16, від 29 січня 2021 року у справі №801/9330/13-а).

Також у постанові від 4 грудня 2018 року у справі №813/6485/14 Верховний Суд зазначав і про те, що висновок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, який виданий вже після перевищення законодавчо встановленого строку розрахунків ретроспективно звільняє від відповідальності у вигляді сплати пені…».

Заслуговує на увагу у межах цієї справи той факт, що перевіркою не було взято до уваги, що перший раз позивач звернувся до Мінекономіки із заявою щодо отримання висновку ще 09.11.2023, тобто до закінчення строку здійснення кінцевого розрахунку за контрактом. Замість законодавчо встановлених 10 робочих днів на розгляд відповідної заяви, Мінекономіки надало відповідь лише 07.12.2023, тобто майже через місяць після звернення позивача, що призвело до того, що позивач повторно подав заяву вже після закінчення кінцевого строку здійснення розрахунків за контрактом.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією а законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів сторін не спростовують висновків суду у цій справі.

У контексті оцінки доводів касаційних скарг Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.05.2024 №23005/13-01-07-10.

Стягнути з Головного управління ДПС України у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь Приватного підприємства «Виробнича фірма "АСТ" (, адреса: Кавказька, 56, Львів,79022) судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна