Справа № 635/14431/24
Суддя: Базов О. В.
Дата ухвалення: 2025-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/635/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Базова О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Макаренко С.І.

представника позивача Константинової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Покотилівка справу за адміністративним позовом представника позивача Константинової Г.В. в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: поліцейський Відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП

в Харківській області сержанта поліції Кравченка Ігоря Олексійовича про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов адміністративний позов представника позивача Константинової Г.В. в інтересах

ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: поліцейський Відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП

в Харківській області сержант поліції Кравченко І.О. про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, у якому просить суд:

- визнати дії поліцейського відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП

в Харківській області сержанта поліції Кравченка І.О. щодо зупинення транспортного засобу ВАЗ 2108 НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 10.12.2024 року та складання відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 3636758 від 10.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП - незаконними;

- визнати противоправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 3636758 від 10.12.2024 року винесену поліцейським відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області сержантом поліції Кравченком І.О. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 грудня 2024 року о 11 годині 26 хвилин поліцейським відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП

в Харківській області сержантом поліції Кравченком І.О. винесено постанову серії

ЕНА № 3636758 про накладення адміністративного стягнення за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 5 ст. 121 КУпАП в якій зазначено, що ОСОБА_1 10.12.2024 року о 11.23 год. в м. Південне

по вул. Архітектора Бекетова 58 керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був

не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 ПДР України. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Позивач з такою постановою не згоден, оскільки він дійсно рухався 10.12.2024 року о 11.23 год.

в м. Південне по вул. Архітектора Бекетова 58, на транспортному засобі ВАЗ 2108 НОМЕР_1 ,

на вимогу поліцейських зупинив автомобіль. При цьому він був пристебнутий ременями безпеки та відстібнув їх, тільки коли вийшов з автомобіля. Працівник поліції не представившись, відразу попросив позивача надати документи на автомобіль. В ході розгляду справи позивач зателефонував адвокату, щоб скористатися правовою допомого, але працівником полії вже було складено постанову і він вручив її позивачу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 24 грудня 2024 року адміністративний позов передано для розгляду судді Базову О.В.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам

та отримана ними.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області надав відзив

на позов, у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскаржувану постанову вважає законною та обґрунтованою. Пояснив, що 10.12.2024 о 11 год. 23 хв. в м. Південне, Харківського району, Харківської області ОСОБА_1 , керував транспортним засобом

ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП поліцейський постановив застосувати до позивача адміністративне стягнення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Оскаржувана постанова містить підпис позивача, щодо ознайомлення з правами передбаченими статтями 268 та 289 КУпАП, а також підпис позивача про отримання копії винесеної постанови, тому твердження позивача про не роз`яснення йому прав, не відповідає дійсності. Згідно п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від

10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам

з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водія і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Через те, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки, це послугувало підставою для зупинки транспортного засобу,

під керуванням ОСОБА_1 . Твердження позивача, що постанова є незаконною, оскільки відсутній склад правопорушення, а дії щодо зупинення транспортного засобу неправомірні.

Не погоджуючись з даним твердженням, оскільки поліцейським було дотримано всіх процедур, позивачу було роз`яснено права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про що свідчить власноручний підпис позивача у вказаній постанові, будь-яких клопотань про надання письмових пояснень та заперечень від позивача не надходило, а тому в матеріалах справи останні відсутні. Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям інспектора і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху. Таким чином, поліцейським було виявлено порушення позивачем вимог підпункту «в» п. 2.3 ПДР України,

а тому поліцейський діяв правомірно в межах діючого законодавства, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності

не вбачається.

В судове засідання з`явився представник позивач Константинова Г.В.. яка адміністративний позов підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та визнати дії поліцейського відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП

в Харківській області сержанта поліції Кравченко І.О. щодо зупинення транспортного засобу ВАЗ 2108 НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 10.12.2024 року та складання відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 3636758

від 10.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності

за ч. 5 ст.121 КУпАП незаконними та визнати противоправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 3636758 від 10.12.2024 року винесену поліцейськім відділу поліції №3 Харківського районного управління № 1 ГУНП

в Харківській області сержантом поліції Кравченко І.О. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, однак направили на адресу суду заяву про слухання позову без їх участі, адміністративний позов просили залишити без задоволення.

Фіксація судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст. 229 КАС України.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов висновку що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного правопорушення

у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії

ЕНА № 3636758 від 10.12.2024 року о 11 год. 26 хв. складена поліцейським Відділу поліції

№ 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області сержантом поліції Кравченком І.О. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого

за адресою: АДРЕСА_1 , який керував транспортним засобом ВАС 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Права передбачені ст. 268 КУпАП та строк оскарження відповідно до ст. 289 КУпАП ОСОБА_1 роз`ясненні, про що свідчить особистий підпис правопорушника.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень

та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

є охорона праві свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п. п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення,

є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи

в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції, матеріалів

про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів

про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові

(за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Так, відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП України настає за порушення правил користування ременями безпеки, за яке визначена відповідальність у вигляді накладення штрафу

в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, Головним управління Національної поліції в Харківській області суду наданий диск з відеозаписом зі службового відеореєстратора, на якому не можливо встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, позивачем не надано суду жодного доказу та не викладено обставин, які підтверджували б неправомірність дій відповідача та відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку

з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Поряд з цим, суд відзначає, що постанова серії ЕНА № 3636758 від 10.12.2024 року винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки відповідає положенням КУпАПта Інструкції

з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі;

з використанням повноважень, визначених Законом України «Про Національну поліцію»,

з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за участю позивача та своєчасно, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся одразу після виявлення відповідачем факту вчинення правопорушення водієм.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що, приймаючи спірну постанову, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та з дотриманням порядку, визначеного КУпАП.

Поряд з цим, необхідно зазначити, що ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства

є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, про що зазначено у п.7 ч.6 ст.4 КАС України.

У даній справі позивач оскаржує постанову серії ЕНА № 3636758 від 10.12.2024 року

у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

В якості відповідача позивачем було визначено Головне управління Національної поліції

в Харківській області, третю особу: поліцейського Відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області сержанта поліції Кравченка Ігоря Олексійовича.

Частиною 1 ст. 46 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі

є позивач та відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним

є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язки відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови є підставлю для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

У Постанові від 26.12.2019 року Верховний Суд України по справі № 724/716/16-а

(№ в ЄДРСР 86636182), дійшов висновків, що заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні (Постанова ВС КАС від 21 грудня 2018 року у справі № 803/1252/17).

Також, Верховний Суд України висловився щодо належного відповідача у подібних правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно

на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно

до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Так, поліцейський відповідного органу діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 1 та 2 ст.222 КУпАП).

При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває

з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Належним відповідачем є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, який є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 9, 19, 242-246, 286 ч. 3 п. 1 КАС України,

ВИРІШИВ:

У адміністративному позові представника позивача Константинової Г.В. в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: поліцейський Відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області сержант поліції Кравченко Ігор Олексійович про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2 ;

представник позивача: Константинова Ганна Вікторівна, 62403, місцезнаходження: Харківської області, Харківський район, смт. Бабаї, вул. К. Шульженко, 37;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Харківської області, , місцезнаходження: Харківська область, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 13;

третя особа: поліцейський відділу поліції № 3 Харківського районного управління

№ 1 ГУНП в Харківській області сержант поліції Кравченко Ігор Олексійович, місцезнаходження: 62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 211.

Суддя Олександр БАЗОВ