Справа № 601/193/25
Суддя: Шульгач Н. М.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №601/193/25
Провадження № 2-а/601/33/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючої судді Шульгач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Радчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кременець за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог вказує, що 10 січня 2025 року відносно нього була винесена постанова №33 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 17 000 грн. Відповідно до даної постанови ОСОБА_1 , 04 жовтня 2024 року через відділення «Укрпошта» направлявся рекомендований лист з повідомленням, який містив в собі повістку №330310 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15 жовтня 2024 року. Притягнуто його до відповідальності за те, що він не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці для уточнення даних. Поштове відправлення повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою про відсутність адресата за адресою місця проживання. Даного поштового відправлення він не отримував. З даною постановою не згідний, вважає її незаконною. Оновлення ним персональних даних відбулося 15 травня 2024 року та 31 травня 2024 року. Відповідно до довідки №7819 від 14.11.2024 йому надана відстрочка для призову на військову службу під час мобілізації до 07.02.2025.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 20.01.2025 року відкрито провадження у вказаній адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зз`явився, однак у поданому відзиві на позовну заяву зазначив про розгляд справи у їх відсутності.

03.02.2025 року представник ІНФОРМАЦІЯ_2 подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 10.01.2025 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з зняттям з розшуку. ОСОБА_1 у відповідності до вимог ПКМ України №560 від 18.05.2024 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» направлявся рекомендаційний лист з повідомленням, який містив у собі повістку №330310 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.10.2024. Лист повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою у довідці про причини повернення/досилання з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». На визначену дату і час ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь яких підтверджувальних документів, які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк у повістці не надав. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги ст.22 ч.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 діяв в межах наданих повноважень, не порушуючи права та законні інтереси позивача та у спосіб визначений законодавством.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

ОСОБА_1 05.10.2024 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» направлявся рекомендований лист з повідомленням, який містив у собі повістку №330310 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно повістки №330310 ОСОБА_1 необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 15.10.2024 о 11 год. 00 хв.

Лист повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення №33 від 10 січня 2025 року, вбачається, що 10.01.2025 ОСОБА_1 04.10.2024 у відповідності до вимог ПКМ України №560 від 18.05.2024 за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» направлявся рекомендаційний лист з повідомленням, який містив у собі повістку №330310 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.10.2024. Поштове відправлення повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. На визначену дату і час ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк визначений у повістці не надав, чим порушив правила військового обліку, затвердженні Постановою КМУ від 07.12.2016 року №921 та віж 30.12.2022 року №1487 .

Згідно постанови №33 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 10.01.2025 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Відповідно до довідки №5260 від 26.09.2024 ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як батьку, який виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років на строк до 09.11.2024 року.

Відповідно до довідки №7819 від 14.11.2024 ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як батьку, який виховує дитину з інвалідністю віком до 18 років на строк до 07.02.2025 року.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 18.10.2019 ОСОБА_2 , 2017 року народження, дитина з інвалідністю до 18 років.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 12 липня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 12.07.2012.

У даному шлюбі у стронін народилося двоє дітей: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 13.06.2013 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 19.12.2017.

Згідно довідки №181/08-24 про зареєстрованих у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ..

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щододоведеності вини особи тлумачаться на їїкористь.

Цим принципом повинен керуватись працівник ІНФОРМАЦІЯ_11 , коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами, якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення ІНФОРМАЦІЯ_11 буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, щосуперечить вказанійвище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за обставин, що викладених в оскаржуваній постанові представником відповідача до суду не надано. Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, зокрема, які свідчили б про вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення має бути складений не пізніше ніж через 24 години з моменту виявлення порушення.

Судом встановлено, що відповідно до постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 полковника ОСОБА_4 від 10.01.2025 року ОСОБА_1 мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_11 на 15.10.2024 року та на визначену дату не прибув, що підтверджує факт виявлення порушення, строк у 24 години минув задовго до оформлення протоколу, який був складеним лише у січні 2025 року. Отже, складання протоколу є незаконним і суперечить вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Крім того, суд вважає, що позивач 15.10.2024 не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_11 з поважної причини, оскільки не отримав повістки, яка йому була надіслана засобами поштового зв`язку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_11 . Користується правом на відстрочку на підставі абзацу 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт свідомого, умисного ухилення від виконання обов`язків військового обліку позивачем. Відсутні підтвердження факту вручення повістки ОСОБА_1 ,не враховано право на відстрочку, передбачене ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а складання протоколу поза межами строків, встановлених ст. 256 КУпАП, порушує принцип законності.

За даних обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 № 33 від 10 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збіру розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Н. М. Шульгач