Справа № 240/21370/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Житомир справа № 240/21370/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою ОСОБА_1 (далі - позива, ОСОБА_1 ) до Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - відповідач, Богунський ВДВС), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Богунський відділ державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, зважаючи на відсутність станом на 24.10.2024 будь-яких матеріалів виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_1 , виникла необхідність скасування арешту з нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 . Позивач зверталася до Богунського ВДВС з проханням зняти арешт з вказаної квартири, однак, листом від 25.10.2024 №163523 їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначене на 19.11.2024.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позов задовільнити та не заперечував проти подальшого розгляду справи у письмовому провадженні. Також наполягав на розгляді справи за відсутності представника відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань до суду не подав.

Після з`ясування позиції представника позивача, судом без виходу до нарадчої кімнати винесено протокольну ухвалу про перехід до подальшого розгляду справи у письмовому провадженні.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду від 16.07.2022, громадянинці ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.10.2024 №401742679 на вищевказану квартиру 09.04.2004 накладено арешт за постановою державного виконавця ВДВС Богунського РУЮ у м.Житомирі Гукова Г.Є. №АА553605; 22.09.2003 накладено арешт за постановою державного виконавця ВДВС Богунського РУЮ у м.Житомирі Лукасевич О.П. №АА590166; 22.09.2003 накладено арешт ВДВС Богунського РУЮ м.Житомирі №АА590166; 30.09.2003 накладено арешт ВДВС Богунського РУЮ у м.Житомирі №АА589024 (а.с. 13-14).

Позивач 07.10.2024 звернулася до Богунського ВДВС із заявою щодо зняття обмежень з майна.

Листом №163523 від 25.10.2024 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до даних, які містяться в спецрозділі АСВП, відомості щодо накладання арешту на нерухоме майно за постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА553605 від 09.04.2004 ВДВС Богунського РУЮ у м. Житомирі; серії АА 590166 від 22.09.2003 ВДВС Богунського РУЮ м. Житомира; серії АА 589024 від 30.09.2003 станом на 24.10.2024 року у Відділі відсутні.

Згідно відомостей з АСВП, виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на виконанні станом на 24.10.2024 року не перебувають.

Разом з тим, даним листом відповідач відмовив у звільненні майна з-під арешту та рекомендував звернутись до суду із заявою про зняття арешту з майна боржника (а.с 8-10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ, який набув чинності 05.10.2016 (далі - Закон №1404-VІІІ).

До набуття чинності Законом №1404-VІІІ умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначалися Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною шостою статті 24 Закону №606-XIV (у редакції, що діяла на час накладення арешту на майно позивача) передбачено, що за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 55 Закону №606-XIV арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до частин першої та другої статті 38 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що з метою забезпечення реального виконання рішення державний виконавець був наділений повноваженнями щодо накладення арешту на майно боржника. Водночас державний виконавець зобов`язаний був скасувати арешт, накладений на майно боржника, в разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

При цьому частиною першою статті 40 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1404-VIII про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Отже, чинне на даний час законодавство визначає обов`язок державного виконавця зняти арешт з майна боржника в разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду.

Разом з тим, частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIII визначено інші підстави, за яких державний виконавець знімає арешт з усього майна боржника або його частини, а частиною п`ятою статті 59 Закону №1404-VIII передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В межах даної справи відповідачем не надано доказів перебування на виконанні у відділі державної виконавчої служби виконавчих проваджень, у яких боржником значиться ОСОБА_1 чи інші співвласники квартири, та в межах яких накладено арешт на зазначене майно.

Таким чином, існування арешту на майно позивача, який накладений ще у 2003 та 2004 роках, тобто більше 20 років тому, та правова природа якого на даний час невідома, порушує його конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (стаття 41 Конституції України) та є порушенням статті 1 Першого протоколу (право власності) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду доказів наявності діючих виконавчих проваджень, боржниками у яких є співвласники квартири, не довів правомірності існування арешту майна позивача, факт порушення прав останнього знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, а тому суд вважає, що в даному випадку ним допущено протиправну бездіяльність щодо не зняття арешту згідно з поданою заявою.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що з метою повного захисту прав та інтересів позивача необхідно зняти арешт з нерухомого майна позивача, накладеного 09.04.2004 за постановою державного виконавця ВДВС Богунського РУЮ у м.Житомирі Гукова Г.Є. №АА553605; 22.09.2003 за постановою державного виконавця ВДВС Богунського РУЮ у м.Житомирі Лукасевич О.П. №АА590166; 22.09.2003 постановою ВДВС Богунського РУЮ м.Житомирі №АА590166; 30.09.2003 постановою ВДВС Богунського РУЮ у м.Житомирі №АА589024.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн, сплачений при подачі позову до суду (а.с. 15).

Керуючись статтями 243-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (пл. Корольова, 3/14, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10014. РНОКПП/) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 .

Зобов`язати Богунський відділ державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

11.02.25