Справа № 420/37544/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» (21-й км Старокиївської дороги, м. Одеса, 65111) про накладення арешту на кошти та інші цінності на всі рахунки, що знаходяться на рахунках в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС», в якому просить накласти арешт на кошти та інші цінності на всі рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС, що знаходяться на рахунках в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу.

Ухвалами суду від 09.12.2024 та 18.12.2024 року позов залишено без руху, надано та продовжено строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 25.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ГУ ДПС до ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» про накладення арешту на кошти та інші цінності на всі рахунки, що знаходяться на рахунках в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в електронній формі. Повідомлено учасників справи, що заяви по суті, клопотання та інші заяви необхідно направляти до суду через систему «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС зазначив, що відповідач зареєстрований юридичним департаментом Одеської міської ради за №000076821 від 01.02.2021 року. Перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС, Суворовській ДПІ за №36 від 01.02.2021 року.

Пп. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПКУ передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п.п.14.1.175. п.14.1 ст.14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Станом на 29.11.2024 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про суми податкового боргу та інтегрованої картки платника, податкова заборгованість ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» перед бюджетом по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 7 917 901,85грн, а саме: заборгованість по ПДВ з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті: нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Р») № від 25.09.2015 року на загальну суму 4 664 933,00 грн; нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Н») №42727/15-32-04-06 від 03.10.2024 року на загальну суму 42 508,81 грн. Платнику податків нарахована пеня на загальну суму 3 505 359,17 грн.

В зв`язку з несплатою Відповідачем заборгованості податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ю» №0-1532 від 05.04.2023 року, яку направлено платнику податків рекомендованим листом.

Своє право на звернення до суду з вказаними вимогами позивач обґрунтовує п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПКУ та на пп. 20.1.33 п.20.1 ст.20 ПКУ.

Також позивач наводить положення ст.ст.88,89 ПКУ щодо порядку застосування податкової застави та вказує, що відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) у ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» баланс менший ніж сума податкового боргу. Оскільки, у підприємства баланс менший ніж сума податкового боргу у контролюючого органу наявні всі підстави для накладення арешту на кошти та інші цінності.

Відповідач подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що вимоги позивача не ґрунтуються на нормах закону, також звертає увагу на правові висновки ВПВС в постанові від 22.02.2024 року у справі №990/150/23, де ВПВС вказала, що законодавство не вимагає матеріальноправового обґрунтування вимог, однак обґрунтування позову не правовими фактами може негативно вплинути на наслідки вирішення вимоги по суті.

Заявлена позивачем позовна вимога накласти арешт на кошти та інші цінності на всі рахунки ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» не є такою, що ґрунтується на приписах пп.20.1.33 п.20.1 ст. 20 ПКУ, якими обґрунтовано поданий позов.

Термін «рахунок» сам по собі не є ані «коштами», ані «цінностями», а за своєю суттю лише інструментом для зберігання коштів і виконання певних, залежно від виду рахунку, операцій. Отже, накласти арешт на рахунок не є можливим, адже рахунок сам по собі не є активом, за рахунок якого може бути здійснено погашення податкового боргу, як і не є можливим податковому органу на підставі приписів пп. 20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України позиватися до суду з вимогою про накладення арешту на «всі рахунки товариства».

Також представник відповідача стверджує, що ГУ ДПС подано позов про накладення арешту за відсутності передбачених законом на те сукупності обов`язкових підстав.

Таке право може бути реалізовано податковим органом за одночасної наявності складу двох обов`язкових підстав: наявність у платника податків-відповідача податкового боргу та однієї на вибір з наступних обставин: 1) відсутність у платника податків майна; 2) балансова вартість майна платника податків є меншою ніж сума податкового боргу; 3) майно платника податків не може бути джерелом погашення податкового боргу. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.05.2018 в справі № 820/2312/17.

Наявність таких факторів дає підстави для задоволення вимог контролюючого органу щодо накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку в сумі, що не перевищує суму податкового боргу.

ГУ ДПС не надало належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтвердили відсутність у ТОВ «ПТ» майна взагалі або вартість наявного майна є меншою за суму податкового боргу або відповідне майно не може бути джерелом погашення податкового боргу

Позивачем долучено до позову копію «Баланса (звіту про фінансовий стан) ТОВ «ПТ» станом на 31.03.2024, у відповідності до якого балансова вартість необоротних активів ТОВ «ПТ» на кінець звітного періоду складає « 13 663 тис. грн.», тобто понад 13,663 млн грн (фінансова звітність в Україні складається у тисячах гривень). Таким чином, сам позивач підтверджує не тільки наявність у відповідача майна у суттєвому розмірі, а й відсутність такої обов`язкової згідно пп.20.1.33. п.20.1. ст.20 ПК України підстави для накладення арешту на майно, як «відсутність у платника податків майна», а також не вказав будь-яких обставин, підтверджених належними та достовірними доказами, що таке майно вартістю понад 13,663 млн грн «не може бути джерелом погашення податкового боргу».

Представник відповідача звертає увагу на те, що податковий борг на час звернення позивача до суду з даним позовом не відповідає дійсності, оскільки борг погашався, зокрема: 20 000 грн згідно платіжної інструкції №STR50546 від 13.06.2023; 20 000 грн згідно платіжної інструкції №STR51983 від 31.08.2023. Також погашений борг згідно податкового повідомлення-рішення (форми «Н») від 03.10.2024 №42727/15-32- 04-06 на загальну суму 42 508,81 грн ( платіжна інструкція від 22.10.2024 № STR60547).

Також представник відповідача вказує, що ГУ ДПС звернулось до суду про стягнення податкового боргу у сумі 7 917 901,85грн (справа №420/20634/23). ГУ ДПС посилається на те, що сума податкового боргу у повному обсязі забезпечена на користь держави податковою заставою у силу приписів ст.88 89 ПК України та складеного Акта опису майна від 25.04.2023 №42/15-32-13-02-35, що є додатковим доказом того, що вказане у ньому майно може бути джерелом погашення податкового боргу.

Представник відповідача стверджує, що одночасні реалізація Головним управлінням ДПС трьох самостійних заходів з погашення однієї і тієї ж суми податкового боргу ТОВ «ПТ» податкова застава згідно Акта опису майна від 25.04.2023 №42/15-32-13-02-35, стягнення коштів у рамках справи №420/20634/23 та накладання арешту на кошти у рамках справи 420/37544/24 порушує принцип пропорційності в обмеженні права власності ТОВ «ПТ» на належні йому активи та накладатиме надмірний тягар, що є недопустимим у контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та сталої прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, сума нарахованої пені у розмірі 3 493 656,29 грн є предметом оспорювання в Одеському окружному адміністративному суді у рамках справи №420/22922/23.

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні заяви.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» зареєстрований юридичним департаментом Одеської міської ради за №000076821 від 01.02.2021 року. Перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС, Суворовській ДПІ за №36 від 01.02.2021 року.

Станом на 29.11.2024 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про суми податкового боргу та інтегрованої картки платника, податкова заборгованість ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» перед бюджетом по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 7 917 901,85грн, а саме: заборгованість по ПДВ з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті: нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Р») № від 25.09.2015 року на загальну суму 4 664 933,00 грн; нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Н») №42727/15-32-04-06 від 03.10.2024 року на загальну суму 42 508,81 грн. Платнику податків була нарахована пеня на загальну суму 3 505 359,17 грн.

В зв`язку з несплатою Відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ю» №0-1532 від 05.04.2023 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.

ГУ ДПС звернулось до суду з даним позовом посилаючись на п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПКУ та на пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПКУ.

Статтею 20 встановлені права контролюючих органів.

Згідно з п. 20.1 ст.20 ПКУ контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, мають право:

звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (пп.20.1.33);

звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп.20.1.34).

При залишенні позову без руху ухвалою від 09.12.2024 року суд звертав увагу позивача, що вказаними пунктами визначені не тотожні повноваження податкових органів.

За змістом позову та наданих до нього документів позивач звернувся до суду саме на підставі пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПКУ, але при цьому суд вважає обґрунтованими зауваження відповідача, вказані у відзиві на позов, що викладене ГУ ДПС позовна вимогу накласти арешт на кошти та інші цінності на всі рахунки ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» не є такою, що відповідає приписам пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПКУ, оскільки вказана норма не містить накладення арешту на рахунки платника податку.

Підпункт 20.1.33 п.20.1 ст.20 ПКУ встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.

Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Тобто пп.20.1.33 п. 20.1ст.20 ПКУ регламентує питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

У відповідача наявне майно, про що вказує и позивач, проте він вважає його недостатнім, оскільки відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) у ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» баланс менший ніж сума податкового боргу.

Позивач посилається на те, що сума податкового боргу складає 7 917 901,85грн.

Між тим, представник відповідача вказує, про необґрунтованість таких тверджень, оскільки у підприємства баланс складає більше податкового боргу, позивач посилаючись на балансу (звіту про фінансовий стан) у ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» не звернув увагу на те, що одиниця виміру у звіті є тис.грн.

Представником позивача вказані доводи не спростовані, відповідь на відзив не надана.

Також до позову не наданий акт опису майна у податкову заставу. Вказаний акт від 25.04.2023 року наданий представником відповідача (без його оцінки), але підтверджує наявність майна у відповідача , за рахунок якого може бути погашена заборгованість.

Крім того, позивач у позовних вимогах не вказує в межах якої саме суми податкового боргу він просить накласти арешт на кошти та інші цінності на всі рахунки ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС, що знаходяться на рахунках в установах банків, які обслуговують платника податків.

У позові вказує, що таким податковим боргом є 7 917 901,85грн, якій складається: заборгованість по ПДВ з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті: нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Р») № від 25.09.2015 року на загальну суму 4 664 933,00 грн; нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Н») №42727/15-32-04-06 від 03.10.2024 року на загальну суму 42 508,81 грн. Платнику податків була нарахована пеня на загальну суму 3 505 359,17 грн.

Згідно із п.п.14.1.175.п.14.1 ст.14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Тобто податковий борг це сума узгодженого зобов`язання, проте відповідач оскаржує у суді суму нарахованої пені. Таким чином, сума пені 3 505 359,17 грн не є узгодженою та відповідно не є податковим боргом.

Крім того, відповідачем сплачений податковий борг у розмірі 42 508,81 грн.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.73-76 КАС України).

Статтею 76 КАС України визначено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи встановлені обставини та оцінивши надані сторонами докази відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позивач як контролюючий орган відповідно до пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПКУ має право на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, але ГУ ДПС не доведено наявність підстав для реалізації цього повноваження, встановлених вказаною нормою ПКУ. Отже відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 3,6,7,9, 72, 77, 76, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні заяви Головного управління ДПС в Одеської області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» (21-й км Старокиївської дороги, м. Одеса, 65111, ) про накладення арешту на кошти та інші цінності на всі рахунки, що знаходяться на рахунках в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва