Справа № 162/78/25
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/78/25
Провадження № 2-а/162/40/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Савича А.С.,

з участю секретаря судових засідань Пилипчук Р.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Пасевича О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 30.01.2025 до суду з даним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16.01.2025 інспектором ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Михальчуком В.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) за порушення ним п. 9.2 б) Правил дорожнього руху.

Вважає, що дана постанова є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Він 16.01.2025 дійсно керував транспортним засобом, однак п.9.2 б) Правил дорожнього руху не порушував. При повороті ліворуч з вулиці Незалежності с-ща Любешів на вул. Паркова він увімкнув покажчик лівого повороту, продовжив рух прямо по вул. Паркова та в подальшому зупинився, дотримуючись вимог правил дорожнього руху. В подальшому відбувалась процедура перевірки працівниками поліції його на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Відповідно вважає, що в постанові не вказано доказ вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, у фабулі оскаржуваної постанови не чітко викладені обставини правопорушення, зокрема вказано «водій керуючи ТЗ», а не конкретна особа та яким саме керувала транспортним засобом. А тому вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, позивач вважає, що оскаржувану постанову належить скасувати, а справу про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП - закрити.

Ухвалою судді від 03.02.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті постановлено провести о 14 год 30 хв 10.02.2025.

Представник відповідача Токарчук Ю.Л. подала відзив на позов (з додатком - відеозаписами з місця події), узагальнені доводи якого свідчать про те, що оскаржувана постанова є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства (а.с.13-19).

Представник відповідача у призначене судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (а.с.12). Про причини своєї неявки суд не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подала.

На підставі вимог ч. 3 ст. 268 КАС України суд ухвалив розглядати справу у відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити. Пояснив, що вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП незаконною, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував.

Представник позивача у судовому засіданні також підтримав позов, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені. Звернув увагу, що в оскаржуваній постанові не правильно вказано час та місце вчинення правопорушення. Відповідачем до відзиву надано відеозаписи з місця події, проте вони не можуть бути доказами, які підтверджують порушення позивачем вимог п. 9.2 б) Правил дорожнього руху, а також в оскаржуваній постанові не вказано яким саме технічним засобом здійсненні ці відеозаписи. Лише один файл може стосуватися цієї справи, однак на ньому чітко не зафіксовано, чи вмикав ОСОБА_1 покажчик повороту ліворуч, чи ні. Інші відеозаписи стосуються зовсім іншої справи щодо позивача. У наданих відповідачем відеозаписах взагалі відсутня процедура розгляду справи за ч.2 ст. 122 КУпАП, розгляд цієї справи поліцейським не проводився взагалі та оскаржувана постанова на місці зупинки транспортного засобу не виносилась. Дані порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що інспектором ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Михальчуком Вадимом Володимировичем складено постанову серії ЕНА № 3873198 від 16.01.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 16.01.2025 о 22 год 47 хв, в с. Зарудчі, вул. Паркова, керуючи ТЗ, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушив вимоги п. 9.2 б) Правил дорожнього руху (а.с.5, зворот).

Положеннями ст.14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 9.2 б) Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 14.03.2018 по справі №760/2846/17 Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Дослідивши в судовому засіданні докази, надані представником відповідача, зокрема, відеофайл video_2025-01-30_10-15-33 з відеореєстратора автомобіля працівників поліції, на якому зафіксовано здійснення маневру повороту автомобіля, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірність його дій, оскільки наданий доказ переконливо не свідчить про те, що позивач, керуючи автомобілем, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч та порушив вимоги п. 9.2 б) Правил дорожнього руху.

Інші долучені відеозаписи (відеофайли) з нагрудної камери поліцейського (VID33_0010, VID16_0014, VID11_0015, Video.Guru_20250120_085046094, Video.Guru_20250120_085344016, Video.Guru_20250120_085748171) також не свідчать про порушення позивачем вимог п. 9.2 б) Правил дорожнього руху, а в цілому стосуються процедури огляду водія на визначення стану сп`яніння. Процедура розгляду справи щодо позивача за ч.2 ст. 122 КУпАП на них не зафіксована, докази вчинення цього правопорушення також відсутні.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що відповідачем всупереч вимог ч.2 ст.77 КАС України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, необхідно стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмір 605, 60 грн., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Керуючись статтями 6 - 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі статей 245, 251, 280 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 3873198 від 16.01.2025 інспектора ВПД № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Михальчука Вадима Володимировича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб?єкта владних повноважень - Головного управління поліції Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення 10 лютого 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: Пасевич Олександр Петрович, місцезнаходження: вул. Річкова, 41, селище Любешів Камінь-Каширський район Волинська область.

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, адреса місця знаходження: вул. Винниченка, 11, м. Луцьк, .

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич