Справа № 360/1513/24
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1513/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув у письмовому провадженні справу за позовом адвоката Лодиги Марини Тарасівни в інтересах Приватного підприємства ГелиосТранс до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі про визнання дій протиправними та скасування розпорядження, вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2024 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви адвоката Лодига Марини Тарасівни в інтересах Приватного підприємства ГелиосТранс о Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі, яким просили:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі щодо винесення розпорядження про анулювання Приватному підприємству Гелиос-Транс ліцензії на зберігання пального №120-ЛР від 25.11.2024;

- скасувати розпорядження ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі №120-ЛР від 25.11.2024 про анулювання ліцензії на зберігання пального Приватному підприємству Гелиос-Транс;

- зобов`язати ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі виключити інформацію щодо анулювання ліцензії Приватного підприємства Гелиос-Транс () реєстраційний № 190008 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

В обґрунтування позову зазначено, що ПП Гелиос-Транс отримано ліцензію на зберігання пального, реєстраційний номер 1900081 із терміном дії з 27.12.2019 до 27.12.2024.

25 листопада 2024 року ПП Гелиос-Транс в електронний кабінет платника податків надійшов витяг з Розпорядження ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі №120-ЛР від 25.11.2024 про анулювання ліцензії на зберігання пального з 28 грудня 2022 року, у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію.

Розпорядження прийнято податковим органом з посиланням на пункт 6 розділу XIII Перехідних положень Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Також, інформація про анулювання ліцензії на зберігання пального реєстраційний номер 1900081 внесена Відповідачем до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Дії Відповідача щодо винесення розпорядження, а також саме розпорядження позивач вважає протиправним, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до ст. 18 Закону № 481 вважаються діючим ліцензії, за якими до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України або за наявністю обставин непереборної сили (форс мажорних обставин) не сплачено черговий платіж за ліцензію та/або закінчився термін дії ліцензії на право виробництва та обігу алкогольних напоїв.

З 27 липня 2024 року набув чинності ЗУ від 18.06.2024 № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових, дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються, в електронних сигаретах та пального» (далі Закон « 3817).

Пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві Положення» Закону № 3817 встановлено, що Закон № 481, крім окремих його норм, втрачає чинність з 1 січня 2025 року, положення Закону № 481 до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням Закону № 3817.

Таким чином, з 27.07.2024 дії суб`єктів господарювання щодо здійснення господарської діяльності регламентовано пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону № 3817.

Згідно з пунктом 6 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону № 3817 суб`єкт господарювання, зобов`язуваний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, сплатити несплачені чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності. Дія ліцензії, строк дії якої не закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту, припиняється з дня несплати першого чергового платежу. З врахуванням положень п. 6 розділу XII Закону №3817, ст. 15 Закону №481, ст. 1, ст. 3 Закону №5203, ст. 6 Закону №222 та статті 42 Податкового кодексу України, для підтвердження сплати чергових платежів за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності та зарахування коштів до місцевого бюджету, суб`єкту господарювання в термін з 27.07.2024 до 01.11.2024, необхідно було звернутися до органу ліцензування з відповідною заявою. Ліцензія видається та подовжується за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Відповідно до даних журналу реєстрації вхідної кореспонденції в ІКС «Управління документами» до ГУ ДПС заяв на внесення чергового платежу до ліцензії, копій платіжних інструкцій на перерахування плати чергових платежів за ліцензію з відміткою банку/небанківського надавача платіжних послуг про дату її виконання від ПП «Гелиос-Транс» () не надходило.

Згідно з Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального (далі - Реєстр) ПП «Гелиос-Транс» () отримано ліцензію за реєстраційним №1900081 від 26.12.2019, терміном дії з 27.12.2019 до 27.12.2024, на право зберігання пального за адресою: Херсонська область, м. Херсон, Миколаївське шосе, буд. 4 км.

Згідно з відомостями Реєстру, останній черговий платіж за ліцензію №1900081 ПП «Гелиос-Транс» здійснило за період з 27.12.2021 до 27.12.2022, не сплачені чергові платежі за періоди з 27.12.2022 до 27.12.2023, з 27.12.2023 до 27.12.2024.

Крім того зазначаємо, що відповідно до статті 15 Закону №481 через Електронний кабінет платника податків ПП «Гелиос-Транс» отримувало повідомлення про необхідність внесення чергового платежу за ліцензію №1900081, терміном дії з 27.12.2019 до 27.12.2024, що також зафіксовано у Реєстрі:

27.11.2022 Повідомлення щодо внесення чергового платежу за ліцензію, 30 діб

07.12.2022 Повідомлення щодо внесення чергового платежу за ліцензію, 20 діб

17.12.2022 Повідомлення щодо внесення чергового платежу за ліцензію, 10 діб

22.12.2022 Повідомлення щодо внесення чергового платежу за ліцензію, 5 діб

На підставі вищевикладеного, відповілач вважає, що доводи викладені у позовній заяві є необґрунтованими, розпорядження від 25.11.2024 за №120-лр в частині анулювання ПП «Гелиос-Транс» з 28.12.2022 дії ліцензії за реєстраційним №1900081, терміном дії з 27.12.2019 до 27.12.2024 за несплату чергового платежу, видане ГУ ДПС відповідно до вимог законодавства.

На підставі вищевикладеного просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено, що із доданих до позову документів у вигляді квитанцій (платіжне доручення №2301 від 17.11.2021, платіжна інструкція №3314 від 08 грудня 2022 року, платіжна інструкція №9613 від 07.12.2023, платіжна інструкція №3269 від 11.11.2024) вбачається, що ПП «Гелиос-Транс» з моменту отримання ліценції, платежі за неї здійснювалися в повному обсязі та своєчасно, що вказує на неправдивість доводів відповідача про несплату позивачем чергових платежів за ліцензію.

Так, платіжним дорученням №2301 від 17.11.2021 здійснено сплату за ліцензію на 2022 рік. Платіжною інструкцією №3314 від 08 грудня 2022 року здійснено сплату за ліцензію на 2023 рік. Платіжною інструкцією №9613 від 07.12.2023 здійснено сплату за ліцензію на 2024 рік. Платіжною інструкцією №3269 від 11.11.2024 здійснено сплату за ліцензію на 2025 рік.

При цьому відповідач зазначає, що несплата чергового платежу вбачається з відомостей Реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, витяг якого ніби додається до відзиву, але разом із відзивом на позов такого доказу не надано.

Із вище наведеного вбачається, що у відповідача не було підстав для винесення розпорядження про анулювання ліцензії ПП «Гелиос-Транс» від №120-ЛР від 25.11.2024 року, з причин не сплати платежів за ліцензію.

Також позивач зазначив, що відповідач вводить суд в оману зазначаючи неправдиву інформацію, що ним здійснювалось надсилання позивачу повідомлення про необхідність сплати чергового платежу за ліцензію, до електронного кабінету платника податків 27.11.2022; 07.12.2022; 17.12.2022; 22.12.2022.

В Електронному кабінеті платника податків ПП «Гелиос-Транс» у розділі вхідної кореспонденції не відображається жодного із визначених повідомлень, відповідно до їх дат, на підтвердження чого надається скріншот (фото екрану) кабінету платника податків ПП «Гелиос-Транс».

Абзацом 23 та 25 п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону № 3817 визначено, що у разі невиконання суб`єктом господарювання протягом визначеного цим пунктом періоду вимоги щодо сплати чергових платежів дія ліцензії, строк дії якої не закінчився у період, визначений абзацом першим цього пункту, припиняється органом ліцензування у порядку, визначеному Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", з дня несплати першого чергового платежу.

Згідно ст. 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" , ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі несплати чергового платежу за ліцензію.

Отже, законодавець пов`язує підстави для анулювання ліцензії із фактом несплати чергового платежу за ліцензію, а не із не поданням документів до контролюючого органу про підтвердження внесення чергового платежу.

Ухвалою від 09.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 21.01.2025 судом витребувано докази по справі.

Дослідив матеріали судової справи, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінив докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено таке.

Судом встановлено, що відповідно до статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95 - ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі видало ПП Гелиос-Транс ліцензію на право зберігання пального, реєстраційний номер 1900081 із терміном дії з 27.12.2019 до 27.12.2024, адреса місця зберігання пального: Херсонська область, м. Херсон, Комсомольський район, Миколаївське шосе, 4 км.

Згідно з розпорядженням від 25.11.2024 №120-ЛР «Про анулювання ліцензій на право зберігання пального», відповідно до статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481-95/ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (із змінами та доповненнями) та п.6 розділу XIII Перехідних Положень Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біонтанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» анулюванні ліцензії на право зберігання пального, за несплату чергових платежів, зокрема Приватного підприємства "ГЕЛИОС-ТРАНС", реєстраційний номер ліцензії №1900081, термін дії 27.12.2019 -27.12.2024, термін сплати чергового платежу: 27.12.2021-27.12.2022, дата анулювання ліцензії 28.12.2022.

Відповідно до витягу з розпорядження від 25.11.2024 №120-ЛР, анульовано ліцензію на право зберігання пального Приватного підприємства "ГЕЛИОС-ТРАНС", реєстраційний номер ліцензії №1900081, термін дії 27.12.2019 -27.12.2024 у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, остання відмітка про поточну сплату за ліцензію № 1900081 за період з 27.12.2021 до 27.12.2022 за платіжним дорученням №2301 від 17.11.2021 у розмірі 780,00 грн.

29 листопада 2024 року позивачем направлено до відповідача лист № 46, в якому зазначено, що 25 листопада 2024 року ПП Гелиос-Транс отримало звістку в електронний кабінет платника податків про анулювання ліцензії на зберігання пального з 28 грудня 2022 року відповідно до Розпорядження ГУ ДПС у Херсонській області №120-ЛР від 25.11,2024 у зв`язку з несплатою чергового платежу. Проте, жодної недоїмки на дату 28.12.2022, ні на дату 25.11.2024 не було та на має, про що свідчить інформація з кабінету платника податків (надаємо) та податковий орган сам може пересвідчитись. Взагалі підприємство не мало та не має недоїмок на протязі всій діяльності підприємства. Керівник підприємства здійснив дзвінок до ДПС у Херсонській області відділ видачі ліцензії з метою з`ясування зазначеної обставини тел.067-925-44-15 Віталій Вікторович, який пояснив, що ліцензію анульовано, оскільки копії платіжних доручень необхідно було йому принести нарочним у паперовому виді до кабінету, не зазначивши на підставі якого нормативного акту. Платіжне доручення №2301 від 17.11.2021, платіжна інструкція №3314 від 08 грудня 2022 року, платіжна інструкція №9613 від 07.12.2023, платіжна інструкція №3269 від 11.11.2024 свідчать про своєчасну сплату підприємством ліцензії на право зберігання пального, та які відображаються в електронному кабінеті платника податків та є доступними для огляду податковому органу.

Про відсутність будь-якої заборгованості свідчать довідки ГУ ДПС у Луганській області від 27.06.2024 №115/6/12-32-13-01-10Е та від 24.10.2024 року №200/6/12-32-13-01- 10Е.

З вищевикладеного, з урахуванням зазначеної інформації та документів наданих на її підтвердження, просили терміново здійснити заходи щодо поновлення ПП Гелиос-Транс помилково анульованої ліцензії на право зберігання пального.

Листом від 03.12.2024 №5474/6/21-22-09-01-18 Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - ГУ ДПС) на лист позивача від 29.11.2024 №46, зареєстрований за вх. №6760/6 від 29.11.2024, повідомили, що відповідно до даних журналу реєстрації вхідної кореспонденції в ІКС «Управління документами» до ГУ ДПС заяви на внесення чергового платежу до ліцензії від ПП «Гелиос-Транс» () не надходило.

Згідно з Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального (далі - Реєстр) ПП «Гелиос-Транс» () отримано ліцензію за реєстраційним №1900081 від 26.12.2019, терміном дії з 27.12.2019 до 27.12.2024, на право зберігання пального за адресою: Херсонська область, м. Херсон, Миколаївське шосе, буд. 4 км.

Згідно з відомостями Реєстру, останній черговий платіж за ліцензію №1900081 ПП «Гелиос-Транс» здійснило за період з 27.12.2021 до 27.12.2022, не сплачені чергові платежі за періоди з 27.12.2022 до 27.12.2023, з 27.12.2023 до 27.12.2024.

На виконання ухвали суду від 21.01.2025 Головне управління Держаної казначейської служби України у Херсонській області підтвердило надходження коштів від ПП «Гелиос-Транс» до місцевого бюджету за кодом 22013400 "Плата за ліцензії на право зберігання пального , на право збериігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки".

ГУ ДПС видано розпорядження від 25.11.2024 за №120-лр в частині анулювання ПП «Гелиос-Транс» з 28.12.2022 дії ліцензії за №1900081, терміном дії з 27.12.2019 до 27.12.2024 за несплату чергового платежу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Приписами ч. 7 ст. 15 Закону № 481/95-ВР встановлено річну плату за ліцензії на право зберігання пального у розмірі 780 гривень.

У відповідності до ч.ч. 8, 10 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною 33 ст. 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Згідно ч. 44 ст. 15 Закону № 481/95-ВР повідомлення про необхідність внесення чергового платежу за ліцензію автоматично формується та направляється органом ліцензування суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за 30, за 20, за 10 та за 5 днів до настання терміну сплати за відповідну ліцензію в електронній формі засобами електронного зв`язку.

За приписами ч. 46 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, несплати чергового платежу за ліцензію.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Згідно положень ст. 16 Закону № 481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

Як вбачається з матеріалів справи, шо підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі від 25.11.2024 №120-ЛР про анульовання ліцензії Приватного підприємства Гелиос-Транс на право зберігання пального №1900081, є несплата позивачем чергового платежу за ліцензію з посиланням на п. 6 Розділу XIII Перехідних положень Закону № 3817-ІХ.

Системний аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що під несплатою чергового платежу за ліцензію варто розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання, яка полягає у не здійсненні ним своєчасного та в повному обсязі перерахування коштів на відповідний бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Щодо контролю надходження до бюджетів податків і зборів та інших платежів суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 № 621 затверджено порядок взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Відповідно до п. 10 зазначеного Порядку щомісяця не пізніше 12 числа місяця, що настає за звітним, Казначейство надає до ДПС уточнений Звіт про виконання місцевих бюджетів за доходами в розрізі бюджетів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Таким чином, нормами чинного законодавства встановлено алгоритм перевірки виконання місцевих бюджетів ДПС.

Відповідно до платіжного доручення від 17.11.2021 № 2301, Приватним підприємством Гелиос-Транс було сплачено 780,00 грн., на рахунок Головного УДКСУ у Херсонській області з призначенням платежу: плата за ліцензію на право зберігання пального за 2022 рік.

Відповідно до платіжного доручення від 08.12.2022 № 3314, Приватним підприємством Гелиос-Транс було сплачено 780,00 грн., на рахунок Головного УДКСУ у Херсонській області з призначенням платежу: плата за ліцензію на право зберігання пального за 2023 рік.

Відповідно до платіжного доручення від 07.12.2023 № 9613, Приватним підприємством Гелиос-Транс було сплачено 780,00 грн., на рахунок Головного УДКСУ у Херсонській області з призначенням платежу: плата за ліцензію на право зберігання пального за 2024 рік, ліцензія №1900081.

Відповідно до платіжного доручення від 11.11.2024 № 3269, Приватним підприємством Гелиос-Транс було сплачено 780,00 грн., на рахунок Головного УДКСУ у Херсонській області з призначенням платежу: плата за ліцензію на право зберігання пального за 2025 рік, ліцензія №1900081.

Від Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області на виконання ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 надійшов лист №05-01-19/10-10/638 від 05.02.2025, яким підтверджують надходження коштів від ПП "Гелиос-Транс" () на рахунок № UA0021447, відкритий для зарахування доходів місцевого бюджету Херсонської міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 22013400 «Плата за ліцензії на право зберігання пального, на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки»:

1) 18.11.2021 у сумі 780,00 грн згідно з платіжною інструкцією від 17.11.2021 № 2301. Призначення платежу: «*22013400; 38269701 ПП "ГЕЛИОС-ТРАНС" за ліцензію на право зберігання пального на 2022 рік, без ПДВ»;

2) 09.12.2022 у сумі 780,00 грн згідно з платіжною інструкцією від 08.12.2022 № 3314. Призначення платежу: «*22013400; 38269701 ПП "ГЕЛИОС-ТРАНС" за ліцензію на право зберігання пального на 2023 рік, без ПДВ»;

3) 07.12.2023 у сумі 780,00 грн згідно з платіжною інструкцією від 07.12.2023 № 9613. Призначення платежу: «101 сплата за ліцензію на зберігання пального за 2024 рік, ліцензія №1900081, без ПДВ»;

4) 12.11.2024 у сумі 780,00 грн згідно з платіжною інструкцією від 12.11.2024 № 3269. Призначення платежу: «Структуроване (сплата податків) Код виду сплати: 101 Додаткова інформація запису: 101 сплата за ліцензію на зберігання пального за 2025 рік, ліцензія №1900081».

Також, Головним управлінням Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі на виконання ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 надані витяги з картки платника податку, якими також підтверджено сплату Приватним підприємством "ГЕЛИОС-ТРАНС" плату за ліцензію на право зберігання пального за період з 2019 по 2024 рік.

Отже, дані обставини свідчать про те, що позивачем здійснено сплату за ліцензію до закінчення граничного терміну сплати, який охоплював період дії ліцензії з 27.12.2019 по 27.12.2024.

При цьому, дана плата була перерахована позивачем на діючий на момент її сплати бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Таким чином, на думку суду, позивач не може нести відповідальність у вигляді анулювання ліцензії з підстав несплати чергового платежу за ліцензію.

Щодо посилань ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі у розпорядження як на підставі для анулюванні ліцензії п. 6 Розділу XIII Перехідних положень Закону № 3817-ІХ, суд зазначає наступне.

З 27 липня 2024 року набув чинності Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових, дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються, в електронних сигаретах та пального» від 18.06.2024 № 3817-ІХ (далі Закон № 3817-ІХ).

Згідно абз. 1 п. 3 Розділу XIII Перехідних положень Закону № 3817-ІХ, ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" до 1 січня 2025 року, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до п. 6 Розділу XIII Перехідних положень Закону № 3817-ІХ, суб`єкт господарювання, який починаючи з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої закінчився у цей період, та який не отримав нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності:

подати заяву про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у порядку, визначеному Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального";

сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності, у тому числі за період з дня закінчення строку дії раніше виданої/наданої ліцензії до останнього дня третього місяця, наступного за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, або до дня отримання нової ліцензії.

Суб`єкт господарювання, який у період, визначений абзацом першим цього пункту, здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої не закінчився у такий період, але за якою не сплачено чергові платежі, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Щодо посилань ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі у розпорядження як на підставі для анулюванні ліцензії п. 6 Розділу XIII Перехідних положень Закону № 3817-ІХ, суд зазначає наступне.

З 27 липня 2024 року набув чинності Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових, дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються, в електронних сигаретах та пального» від 18.06.2024 № 3817-ІХ (далі Закон № 3817-ІХ).

Згідно абз. 1 п. 3 Розділу XIII Перехідних положень Закону № 3817-ІХ, ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, видані відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" до 1 січня 2025 року, вважаються чинними та підтверджують право на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності до завершення строку, на який їх було видано (для ліцензій, виданих на визначений строк), або до дня припинення їхньої дії в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до п. 6 Розділу XIII Перехідних положень Закону № 3817-ІХ, суб`єкт господарювання, який починаючи з дня введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до дня набрання чинності цим Законом здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої закінчився у цей період, та який не отримав нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому цей Закон набрав чинності:

подати заяву про отримання нової ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності у порядку, визначеному Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального";

сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності, у тому числі за період з дня закінчення строку дії раніше виданої/наданої ліцензії до останнього дня третього місяця, наступного за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, або до дня отримання нової ліцензії.

Суб`єкт господарювання, який у період, визначений абзацом першим цього пункту, здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої не закінчився у такий період, але за якою не сплачено чергові платежі, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Щодо відомостей з Реєстру, відповідного до якого останній черговий платіж за ліцензію №1900081 ПП «Гелиос-Транс» здійснило за період з 27.12.2021 до 27.12.2022, не сплачені чергові платежі за періоди з 27.12.2022 до 27.12.2023, з 27.12.2023 до 27.12.2024, суд зазначає наступне.

Так, визначені ст. 15 Закону №481/95-ВР заходи щодо анулювання дії ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) можуть бути застосовані контролюючим органом до суб`єкта господарювання лише у випадку несплати чергового платежу за ліцензію.

Натомість, ненадання суб`єктом господарювання до територіального органу Державної податкової служби України, який видав йому ліцензію на право зберігання пального, копії платіжного доручення про сплату річної плати за ліцензію з відміткою банку про її сплату не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату таким суб`єктом річної плати за ліцензію, а, відтак, і не є підставою для застосування до суб`єкта господарювання відповідальності у вигляді анулювання дії ліцензії, оскільки, анулювання ліцензії здійснюється лише у випадку несплати річної плати.

При цьому, під несплатою річної плати за ліцензію слід розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання, яка полягає у не здійсненні ним своєчасного та в повному обсязі перерахування коштів на відповідний бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Однак, як було встановлено судом на підстві наявних в матеріалах справи доказів, ПП "ГЕЛИОС-ТРАНС" такої бездіяльності допущено не було, оскільки, здійснення своєчасної сплати річної плати за право зберігання пального підтверджується платіжними дорученнями.

Таким чином, суд зазначає, що наведені вище правові норми Закону № 481/95-ВР пов`язують настання наслідків у вигляді анулювання ліцензії саме з несплатою відповідних платежів за ліцензію, а не за ненадання квитанції до контролюючого органу або відсутність у Єдиному реєстру ліцензіатів та місць обігу пального відомостей щодо сплати річної плати за право зберігання пального.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі від 25.11.2024 №120-ЛР, яким анульовано ліцензію на зберігання пального, видану Приватному підприємству "ГЕЛИОС-ТРАНС", за реєстраційним № 1900081.

Щодо позову в частині зобов`язання ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі виключити інформацію щодо анулювання ліцензії Приватного підприємства Гелиос-Транс () реєстраційний № 190008 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним., суд зазначає таке.

Так, Порядок ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 545 (далі - Порядок № 545).

Абзацом 2 пункту 1 вказаного Порядку № 545 визначено, що Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Згідно із пунктами 2-3 Порядку № 545 Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального формується та ведеться ДФС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до ст. 3 і 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

До Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться такі відомості: для юридичних осіб - найменування та код згідно з ЄДРПОУ; для осіб, уповноважених на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи та таких, які є відповідальними за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - найменування та код згідно з ЄДРПОУ уповноваженої особи і податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з п. 63.6 ст. 63 і п. 64.6 ст. 64 ПК України; для фізичних осіб-підприємців - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті про право здійснювати платежі за серією (за наявності) та номером паспорта); адреса місця виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним (область, район, населений пункт, код згідно з Класифікатором об`єктів адміністративно-територіального устрою України (КОАТУУ), вулиця, номер будинку/офісу); дата видачі/зупинення/анулювання та строк дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Пунктами 6 - 7 Порядку № 45 встановлено, що підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону № 481.

Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі виключити інформацію щодо анулювання ліцензії Приватного підприємства Гелиос-Транс () реєстраційний № 190008 з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, суд вважає достатнім.

Суд зазначає, що Порядок ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №545, не містить у собі алгоритм відновлення даних про ліцензіата в Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним за наслідками скасування розпорядження про анулювання ліцензії в судовому порядку.

З огляду на викладене, ефективним способом повного відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача виключити інформацію щодо анулювання ліцензії позивача №190008 (термін дії з 27 грудня 2019 року до 27 грудня 2024 року) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

На підтвердження суми витрат на професійну правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №1 від 27.11.2024, додаток №1 до договору розрахунок вартості послуг на суму 5000,00 грн, акт надання послуг №1 від 30.11.2024, квитанція №1 від 30.11.2024 на суму 5000,00 грн за надання правничої допомоги.

Оглядом договору про надання правничої допомоги №1 від 27.11.2024 суд встановив таке.

Пунктом 4.3 зазначеного договору визначено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами у додатках до договору. В цю суму входить: вивчення та аналіз документів Клієнта, складання позовних заяв, адвокатських запитів, відзивів, заперечень, клопотань, та інших процесуальних документів, аналіз судової практики, участь у судових засіданнях та інші дії спрямовані на виконання доручення Клієнта.

Пунктом 4.3.1 визначено, що гонорар визначається сторонами та фіксується в актах приймання-передачі робіт (надання послуг). За фактом виконаних послуг Клієнт в обов`язковому порядку підписує акт приймання-передачі робіт (надання послуг) протягом трьох днів від дати його надання Адвокатом. В разі не підписання Клієнтом акту приймання-передачі робіт (надання послуг) в зазначений термін, послуги Адвоката вважаються виконаними у повному обсязі та прийнятими останнім. Акт приймання-передачі робіт (надання послуг) повинен містити відомості про те, які саме послуги надані або перелік документів, складених при виконанні Договору.

Відповідно до акту надання послуг, адвокатом були виконані наступні роботи:

- первинне ознайомлення із матеріалами наданими Клієнтом 1000,00 грн;

- складання позовної заяви щодо оскарження розпорядження ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, що включає у себе визначення та аналіз документів наданих клієнтом, пошук актуальної судової практики; підготовка та складання позовної заяви; оформлення і надсилання позовної заяви 4000,00 грн.

Згідно з частинами 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями частини 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 6 статті 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому відповідно до частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, заявлених однією стороною, тільки за відповідним клопотанням іншої сторони, у разі його обґрунтованості.

Відповідач своїх заперечень щодо розміру заявлених витрат не надав, тому суд не має підстав оцінювати ці витрати стосовно їх співмірності з наданими послугами.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Отже, враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі на користь Приватного підприємства ГелиосТранс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при поданні позову був сплачений судовий збір у загальному розмірі 3028,00 грн, що підтверджується квитанцією № 3369 від 28.11.2024.

Разом з тим суд зазначає, що позовну заяву подано в електронній формі через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (ЄСІТС) «Електронний суд».

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, з урахуванням наведеного, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Тобто, позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж необхідно було сплатити, а тому питання про розподіл судових витрат вирішується виходячи з суми, що позивач мав сплатити 2422,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправильних дій (бездіяльності) відповідача, судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у загальному розмірі 2422,40 грн.

Щодо решти надміру сплаченого судового збору, суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду із відповідною заявою про повернення надміру сплаченого ним судового зборуу розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 72-77, 139, 243, 246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву адвоката Лодиги Марини Тарасівни в інтересах Приватного підприємства ГелиосТранс до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі про визнання дій протиправними та скасування розпорядження, вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі від 25.11.2024 №120-ЛР, яким анульовано ліцензію на зберігання пального, видану Приватному підприємству "ГЕЛИОС-ТРАНС", за реєстраційним № 1900081.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі виключити інформацію щодо анулювання ліцензії позивача №190008 (термін дії з 27 грудня 2019 року до 27 грудня 2024 року) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібненої торгівлі пальним та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Стягнути на користь Приватного підприємства "ГЕЛИОС-ТРАНС" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі на користь Приватного підприємства ГелиосТранс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі на користь Приватного підприємства "ГЕЛИОС-ТРАНС" судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Ірметова