Справа № 160/1190/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 лютого 2025 рокуСправа №160/1190/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі №160/1190/24, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 року по вищезазначеній справі було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, положень постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 р., відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII та з урахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- у задоволенні решти позовної заяви відмовлено;

- вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024 року по вищезазначеній справі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 року в адміністративній справі № 160/1190/24 залишено без змін.

До суду 29.01.2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить: ухвалити у цій справі додаткове судове рішення щодо конкретизації способу виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 року по справі №160/1190/24, а саме: «Зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 р., відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХII, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХII та з урахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії».

В обґрунтування заяви вказує на те, що 18.11.2024 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Хоменко Д.Ю. відкрито виконавче провадження №76576026 з виконання виконавчого листа №160/1190/24, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом на підставі рішення суду від 30.04.2024 р. у справі №160/1190/24. ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання вищезазначеного рішення суду з супровідним листом від 18.11.2024 р. №7/29742/9 надано до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області довідку №ФД90597 від 15.11.2024 року про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, в якій вказано види грошового забезпечення у таких розмірах: посадовий оклад 5 070 грн., оклад за військовим званням 1 410 грн., надбавка за вислугу років (50%) 3 240 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) 6 318 грн., надбавка за доступ до державної таємниці (10%) - 507 грн., премія (140%) 7 098 грн., всього 23 643 грн. Однак, розміри посадового окладу та окладу за військовим званням вказані у складеній довідці визначено із застосуванням встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. №2246-VIII прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1 762 грн., з 1 січня 2018 року. Разом з тим, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 р. дорівнює 2 684 грн. З огляду на встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-IХ, прожитковий мінімум для працездатних осіб (2 684 грн.), з урахуванням постанови КМУ від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розмір його посадового окладу, станом на 01.01.2023 року має дорівнювати 7 722 грн., а розмір окладу за військове звання - 2 147 грн.

Дослідивши матеріали справи, а також проаналізувавши зміст норм процесуального права, що регулюють це питання, суд доходить висновку про відмову у задоволенні даної заяви, з огляду на наступне.

Згідно із частинами першою - третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (скаржника в адміністративному процесі), вирішення питання про судові витрати.

З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті заявлених позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених нормою статті 252 КАС України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Суд зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 року по справі № 160/1190/24 вирішено всі заявлені позивачем вимоги.

Суд також зауважує, що твердження позивача у заяві про ухвалення додаткового судового рішення зводяться лише до незгоди з формулюванням резолютивної частини рішення, що не є підставою для винесення додаткового рішення.

Так, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

При цьому, задоволення позовної вимоги в інший спосіб, ніж просив позивач, не може бути підставою для ухвалення щодо такої вимоги додаткового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити, з підстав заявлених у ній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 294, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі №160/1190/24.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма