Справа № 280/9446/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 280/9446/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року (суддя Мінаєва Катерина Володимирівна, повний текст рішення складено 15.11.2024) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 22 від 27.09.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з не зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 09.10.1996 по 30.11.1998 відповідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , архівної довідки № 108-10210 від 16.08.2024, копій наказів № 24к від 05.10.1996 та № 05-к від 30.10.1998 позивачу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 09.10.1996 по 30.11.1998 відповідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.09.2024 № 22 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 з 23.06.2024 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи з 09.10.1996 по 30.11.1998 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 10.09.1981. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Вказує, що в трудовій книжці позивача записи спірного періоду роботи з 09.10.1996 по 30.11.1998 виконані чорнилами різного кольору, отже даний недолік потребує уточнення відповідно до Порядку № 637.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.09.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності ця заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким, за результатом розгляду заяви, прийнято рішення № 22 від 27.09.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

У вказаному рішенні зазначено:

«Вік заявниці: 60 років 02 місяці 28 днів.

Страховий стаж особи становить 29 років 11 місяців 8 днів.

За результатом розгляду документів до страхового стажу не зараховано період роботи з 09.10.1996 по 30.11.1998 згідно даних трудової книжки НОМЕР_2 від 10.09.1981, оскільки запис оформлено з порушенням п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджений наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, а саме наявне дописання наказу про прийняття на роботу, яке не завірено належним чином. Період також неможливо зарахувати згідно архівної довідки № 108-10210 від 16.08.2024, копій наказів № 24к від 05.10.1996 та № 05-к від 30.10.1998, оскільки в зазначених документах вказане ім`я ОСОБА_2 (рос.), що не відповідає даним заявниці ОСОБА_2 (рос.).

Прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу».

Вважаючи протиправним вказане рішення, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам сторін, суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 рокі

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 від 10.09.1981 містить записи щодо періодів роботи з 09.10.1996 прийнята на роботу на посаду змінного касира (наказ № 24 від 05.10.96); 30.11.1998 звільнена з роботи за власним бажанням (наказ № 5-к від 30.11.98).

Відповідно до архівної довідки Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 16.08.2024 № 108-10210, мовою оригіналу: «У документах фонду № З-14 ПП «АПОЛО», які зберігаються в архівному відділі Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в наказах з кадрових питань (особового складу) за 1996, 1998 роки містяться відомості про ОСОБА_3 :

- принять ОСОБА_3 с 09 октября 1996 року на должность смен.-кассира с окладом согласно штатного расписания по трудовому соглашению. (наказ від 05.10.1996 № 24-к);

- уволить ОСОБА_3 с 30.10.1998 г. по собственному желанию (ст.38 КЗоТ Украины) (наказ від 30.10.1998 № 05-к).

Примітка: відомості зазначені в довідці так, як вони викладені в первинних архівних документах, - у документах російська мова».

Матеріали справи містять також копію наказу від 05.10.1996 № 24-к та від 30.10.1998 № 05-к.

Як свідчать матеріали справи, пенсійним органом при обчисленні пенсії позивача не взято до уваги спірний період роботи, оскільки запис оформлено з порушенням п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджений наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, а саме, наявний допис наказу про прийняття на роботу, яке не завірено належним чином.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301, встановлено, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на наведені норми права, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, не повинен контролювати роботодавця щодо правил її заповнення і на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Також Верховний Суд у постановах: від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2024 року в адміністративній справі № 280/9446/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 11 лютого 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 11 лютого 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров