Справа № 380/4894/24
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/4894/24 пров. № А/857/20142/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі №380/4894/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області про визнання протиправним та нечинним рішення,-

суддя в 1-й інстанції Крутько О. В.,

дата ухвалення рішення 25 червня 2024 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 03 липня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, в якому просив визнати протиправним та нечинним рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 23 серпня 2018 року №14 «Про затвердження детального плану території по внесенню змін в детальний план території для реконструкції автостанції в частині змінення плями забудови земельної ділянки (в зв`язку з відсутністю можливості будівництва на каналізаційному колекторі) з м. Кам`янка-Бузька по АДРЕСА_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та нечинним рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 23 серпня 2018 року №14 «Про затвердження детального плану території по внесенню змін в детальний план території для реконструкції автостанції в частині змінення плями забудови земельної ділянки (в зв`язку з відсутністю можливості будівництва на каналізаційному колекторі) з м. Кам`янка-Бузька по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що затвердження оскаржуваного детального плану території по АДРЕСА_2 не призвело до зміщення червоних ліній населеного пункту в напрямку земельної ділянки, що була передана позивачу і належала йому на праві приватної власності. Зазначає, що оскаржуваний детальний план території лише «де-юре» закріпив існуючі «червоні лінії», які в силу законодавства фактично існували задовго до продажу земельної ділянки; також запроектована «червона лінія» не пересікає будівлю, яка знаходиться на земельній ділянці. Крім того, вказує, що відображена «червона лінія» позначає лише край існуючого тротуару, а проектована стоянка транспортних засобів перебуває вже за межею «червоної лінії». Враховуючи наведене вважає, що детальний план території по внесенню змін у детальний план території для реконструкції автостанції в частині змінення плями забудови земельної ділянки (у зв`язку з відсутністю можливості будівництва на каналізаційному колекторі) відповідає вимогам державних будівельних норм та містобудівному законодавству. Звертає увагу на те, що формальна неточність у процедурі оприлюднення оголошення про проведення громадських слухань не призвела до порушення права позивача на участь у публічному розгляді та обговоренні проекту містобудівної документації, а тому не мала впливу на суть прийнятого оскаржуваного рішення. Покликається на пропуск строку звернення у суд з цим позовом. З врахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що проектування шляхів руху автотранспорту і пішоходів, а також нових паркувальних місць і тротуару по вулиці Тютюнника у м. Кам`янка-Бузька призвело до зміщення червоних ліній населеного пункту в напрямку земельної ділянки, що вже задовго до цього належала йому на праві приватної власності. Вказує, що частина належної йому земельної ділянки була фактично замощена тротуарною плиткою із влаштуванням пішохідної зони на цій частині приватної земельної ділянки. Звертає увагу на те, що у жодному затвердженому офіційному містобудівному документі ніколи не існувало накладання його земельної ділянки на тротуар. Крім того, зауважує, що відповідач обізнаний про наявність у нього права власності на земельну ділянку, яка включена в територію розробки нового детального плану території, однак жодних реальних заходів по оприлюдненню розробленого проекту детального плану (крім одного оголошення у пресі про початок громадського обговорення проекту детального плану) не здійснював, не розміщував матеріалів (планшетів, макетів) детального плану з метою інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, що поширюються на відповідній території, а тому недоліки повідомлення унеможливили врахування пропозицій громадськості при вирішенні питання про затвердження змін до детального плану території. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник відповідача (апелянта) Маценко О. О. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача Кравчук П. І. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 грудня 2004 року ОСОБА_1 за договором-купівлі продажу придбав нежитлову будівлю (металевий павільйон-магазин) під №7А, розташовану по АДРЕСА_2 загальною площею 51,4 кв м. Договір зареєстровано у Державному реєстрі правочинів, згідно з яким предметом правочину є нежитлова будівля, реєстраційний номер об`єкту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 6118682. Право власності Позивача на нерухоме майно зареєстровано 07 лютого 2005 року Державним комунальним підприємством Червоноградське МБТІ, номер витягу 6429806.

Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 22 лютого 2007 року №5 надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі (металевий павільйон-магазин) у м.Кам`янка-Бузька по вул. Тютюнника, 7А.

Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 25 червня 2008 року №16 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо укладання договору оренди на земельну ділянку площею 177 кв.м. для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі (металевий павільйон-магазин) в м. Кам`янка-Бузька по вул. Тютюнника, 7А; надано ОСОБА_1 в оренду терміном на 5 років земельну ділянку.

Згідно з довідкою від 02 лютого 2007 року №29 Сервітути та обмеження щодо режиму використання земельної ділянки у розділі обмеження щодо червоних ліній вулиць зазначено, що ділянка знаходиться за межею червоної лінії і може бути надана в користування.

Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 21 березня 2013 року №17 затверджено технічну документацію із землеустрою та звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення по продажу у власність земельної ділянки площею 177 кв.м для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі у АДРЕСА_2 ; вирішено продати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку; затверджено ціну продажу земельної ділянки.

23 червня 2014 року між Кам`янка-Бузькою міською радою Львівської області (Продавець) і ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :01:009:0005 розміром 0,0177 га, призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована в АДРЕСА_2 .

23 червня 2014 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку, номер запису про право власності 6098599, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21.

Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 19 вересня 2017 року №20 затверджено детальний план території для реконструкції автостанції в м. Кам`янка-Бузька по вул. Львівська, 27 а.

Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 19 квітня 2018 року №10 надано дозвіл виконкому міської ради на розробку містобудівної документації по внесенню змін у затверджений рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 19 вересня 2017 року №20 детальний план території для реконструкції автостанції в м.Кам`янка-Бузька в частині змінення плями забудови земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю можливості будівництва на каналізаційному колекторі за адресою: м. Кам`янка-Бузька по вул. Львівська, 27 а.

Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 23 серпня 2018 року №14 затверджено детальний план території по внесенню змін у детальний план території для реконструкції автостанції в частині змінення плями забудови земельної ділянки (у зв`язку з відсутністю можливості будівництва на каналізаційному колекторі) в м. Кам`янка-Бузька по вул. Львівська, 27 а.

У подальшому позивач ініціював поділ належної йому земельної ділянки, із земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0005 було виділено земельну ділянку кадастровий номер :01:009:0179 площею 0,0012 га. В результаті земельна ділянка позивача складає площу 0,0165 га і їй присвоєно кадастровий номер :01:009:0180, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25 жовтня 2023 року (а.с. 96-97).

22 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області із запитом на отримання інформації, в якому просив надати, серед іншого, рішення про затвердження детального плану території вул. Тютюнника у м. Кам`янка-Бузька та внесення змін до нього; витяг із протоколу сесії ради, на якій розглядалось питання про затвердження детального плану території; оголошення про проведення громадських слухань чинного детального плану території; протоколу громадських слухань; надати обґрунтування внесення змін і уточнень функціонального призначення території, зміни проекту планування червоних ліній.

У відповідь на свій запит 26 січня 2024 року позивач отримав від Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, серед іншого, витяг із протоколу сесії ради від 23 серпня 2018 року і оголошення про проведення громадських слухань.

Не погодившись з рішенням відповідача, яким внесені зміни у детальний план території, позивач звернувся у суд з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що процедурні порушення, допущені під час прийняття відповідачем рішення унеможливили врахування пропозицій громадськості при вирішенні питання про затвердження змін до детального плану території, при цьому, відповідач був обізнаний про наявність зареєстрованого права власності у позивача на земельну ділянку, яка включена в територію розробки нового детального плану території, а відсутність прямого заперечення проти розробки нового детального плану території з боку позивача при таких обставинах не легітимізує протиправне рішення про затвердження детального плану території, а тому оскаржуване рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 23 серпня 2018 року №14 «Про затвердження детального плану території по внесенню змін в детальний план території для реконструкції автостанції в частині змінення плями забудови земельної ділянки (в зв`язку з відсутністю можливості будівництва на каналізаційному колекторі) з м. Кам`янка-Бузька по вул.Львівська, 27 «а» потрібно визнати протиправним та нечинним.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За змістом ч.2 ст.2 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Стаття 12 ЗК України передбачає, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад; організація землеустрою.

Відповідно до ст.39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Приписами ч.1 ст.126 ЗК України передбачено, що надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

За змістом ст.12 Закону України Про основи містобудування до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям.

До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.

Питання у сфері містобудування, віднесені до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, можуть розглядатися на засіданнях громадських та архітектурно-містобудівних рад, утворених відповідно до законодавства.

Стаття 16 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності передбачає, що містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Відповідно до ст.1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності лінії регулювання забудови - визначені в містобудівній документації межі розташування будинків і споруд відносно червоних ліній, меж окремих земельних ділянок, природних меж та інших територій; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією; червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення

Виходячи з положень вищезазначених правових норм, наявність червоних ліній на земельній ділянці свідчить про певні обмеження, пов`язані з можливістю забудови такої території чи іншого її використання.

Згідно з п.7.29-7.34 ДБН Б.2.2-1-01. Містобудування. Планування і забудова населених пунктів територія вулиць всіх категорій відокремлюється від інших функціональних територій населених пунктів червоними лініями. В межах червоних ліній територія населеного пункту відноситься до територій загального користування. До червоних ліній прив`язуються межі ділянок, на яких ведеться розмежування прилеглих територій чи будівництво споруд. Для визначення положення червоної лінії слід керуватися топо-геодезичною підосновою масштабу 1:2000, візуальними обстеженнями та документальними матеріалами раніше виконаних відводів ділянок фізичним і юридичним власникам. При визначенні положення червоної лінії слід враховувати, що червона лінія не може змінювати своє положення в залежності від положення земельних ділянок окремих власників.

Таким чином при проектуванні червоної лінії необхідно враховувати положення капітальних споруд, прокладання підземних, наземних та надземних комунікацій, існуюче розташування зелених насаджень. Розмір між двома червоними лініями однієї вулиці чи площі має бути таким, щоб між ними можна було розмістити проїзну частину, тротуари, зелені насадження з можливістю нормативного прокладання інженерних мереж.

За змістом п.6 ч.1 ст.5 Закону України Про основи містобудування при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2014 року між Кам`янка-Бузькою міською радою Львівської області (Продавець) і ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:009:0005 розміром 0,0177 га, призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована в АДРЕСА_2 . Державна реєстрація права власності позивача проведена 23 червня 2014 року, номер запису про право власності 6098599, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21.

Таким чином, позивач став власником земельної ділянки, придбавши її у відповідача.

Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 19 вересня 2017 року №20 затверджено детальний план території для реконструкції автостанції в м. Кам`янка-Бузька по вул. Львівська, 27 «а».

Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 19 квітня 2018 року №10 надано дозвіл виконкому міської ради на розробку містобудівної документації по внесенню змін у затверджений рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 19 вересня 2017 року №20 детальний план території для реконструкції автостанції у м.Кам`янка-Бузька в частині змінення плями забудови земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю можливості будівництва на каналізаційному колекторі за адресою: м. Кам`янка-Бузька по вул. Львівська, 27 «а».

Оскаржуваним Рішенням Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 23 серпня 2018 року №14 затверджено детальний план території по внесенню змін в детальний план території для реконструкції автостанції в частині змінення плями забудови земельної ділянки (у зв`язку з відсутністю можливості будівництва на каналізаційному колекторі) у м.Кам`янка-Бузька по вул. Львівська, 27 «а».

При цьому, проектування шляхів руху автотранспорту і пішоходів, а також нових паркувальних місць і тротуару по вулиці Тютюнника у м. Кам`янка-Бузька призвело до зміщення червоних ліній населеного пункту в напрямку земельної ділянки, що була передана позивачу і належала йому на праві приватної власності.

Факт накладання земель загального користування на приватну ділянку Позивача, внаслідок зміни детального плану території, підтверджується картографічними матеріалами та визнається відповідачем (а.с.34,79,114).

Крім того, згідно з картографічними матеріалами Проектний план. План червоних ліній. Схема прогнозованих планувальних обмежень. Схема організації руху транспорту і пішоходів належна позивачу на праві власності земельна ділянка позначена "Ділянка 6. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі." Належна позивачу на праві власності споруда на цій ділянці позначена "6.1 Будівля магазину". Спірним детальним планом території в площині ділянки позивача відповідач запроектував і позначив у експлікації під номером 16 "Місця для тимчасового паркування автомобілів".

Наведені вище обставини підтверджують, що відповідач запроектував територію загального користування в межах приватної земельної ділянки. В результаті частина належної Позивачу земельної ділянки була фактично замощена тротуарною плиткою із влаштуванням пішохідної зони ("Основні шляхи руху пішоходів") на цій частині приватної земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення прийнято без врахування законних інтересів власника земельної ділянки ОСОБА_1 .

При цьому, даючи правову оцінку дотриманню процедури прийняття оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст.21 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні (у разі її утворення); 4) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні. Оприлюднення проектів генеральних планів, планів зонування територій, детальних планів територій здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх надходження до відповідного органу місцевого самоврядування. Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №555 затверджено Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно з п.4 Порядку виконавчі органи сільських, селищних, міських рад оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

Оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

За змістом п.5 Порядку повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити: 1) інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі; 2) основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; 3) відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення; 4) інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації; 5) інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; 6) відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; 7) інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо).

З системного аналізу наведених правових норм, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що громадські слухання щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються шляхом оприлюднення таких проектів, надання особам, які мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій, а також шляхом безпосереднього подання пропозицій громадськістю до відповідного органу місцевого самоврядування; утворення погоджувальної комісії у разі необхідності та, відповідно, оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Отже, чинне законодавство передбачає цілу низку заходів, які мають на меті широку участь громадськості у прийнятті рішень з питань, що стосуються розробки містобудівної документації, забезпечення участі громадськості вже на ранньому етапі процедури прийняття таких рішень, коли є всі можливості для розгляду різних варіантів і коли участь громадськості може бути найефективнішою.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення. Одним з критеріїв, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Разом з тим, здійснивши аналіз оголошення відповідача про проведення громадських слухань, судом першої інстанції правильно встановлено, що в оголошенні не вказані: основні техніко-економічні показники, зокрема, графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення інформація про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо).

Такі недоліки повідомлення унеможливили врахування пропозицій громадськості при вирішенні питання про затвердження змін до детального плану території.

Колегія суддів звертає увагу, що будь-яких доказів на спростування цим обставин відповідачем не подано, а судом таких не здобуто.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на те, що від позивача не надходили заперечення на розробку нового детального плату території, оскільки відповідачу було відомо про наявність зареєстрованого права власності у позивача на земельну ділянку, яка включена в територію розробки нового детального плану території.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Щодо доводів апелянта про пропуск строку звернення в суд, то колегія суддів зазначає, що позивач відповідь на свій запит від Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області отримав 30 жовтня 2023 року з викопіюванням з детального плану території та рішенням про затвердження містобудівної документації та, ознайомившись із графічними матеріалами, позивачем було виявлено факт появи накладання запроектованого тротуару на його земельну ділянку, а відтак позивачем не пропущено строк звернення в суд.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що процедурні порушення, допущені під час прийняття відповідачем рішення, унеможливили врахування пропозицій громадськості при вирішенні питання про затвердження змін до детального плану території, при цьому, відповідач був обізнаний про наявність зареєстрованого права власності у позивача на земельну ділянку, яка включена в територію розробки нового детального плану території, а відсутність прямого заперечення проти розробки нового детального плану території з боку позивача при таких обставинах не легітимізує протиправне рішення про затвердження детального плану території, а тому суд першої інстанції правильно визнав протиправним та нечинним оскаржуване рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 23 серпня 2018 року №14 «Про затвердження детального плану території по внесенню змін в детальний план території для реконструкції автостанції в частині змінення плями забудови земельної ділянки (в зв`язку з відсутністю можливості будівництва на каналізаційному колекторі) з м. Кам`янка-Бузька по вул. Львівська, 27«а».

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 195, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі №380/4894/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 10 лютого 2025 року.