Справа № 520/34326/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року № 520/34326/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

-визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.02.2024р. №34;

-зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 18.05.2022р. призначити пенсію за вислугу років, згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику охорони здоров`я, виходячи із спеціального стажу роботи 30 років 8 місяців 20 днів;

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 18.05.2022р. звернулась до відповідача про призначення пенсії за вислугою років, згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівник охорони здоров`я. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 26.05.2022р. було відмовлено у призначенні пенсії. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.07.2023р. рішення Головного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 26.05.2022р. було визнано протиправним та зобов`язано повторно розглянути заяву щодо призначення пенсії. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.02.2024р. №34 відмовлено призначити пенсію за вислугу років, згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважаючи свої права порушеними звернулась до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що оскільки у позивачці відсутній необхідний спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років(не менше як 25 років станом на 01.04.2015р., не менше 26 років 6 місяців станом на 11.10.2017р.), законних підстав для призначення позивачу даного виду пенсії станом на сьогоднішній день немає. Просить у задоволені позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) , зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.07.2023р. по справі№520/11228/23 встановлено, що , позивачка ОСОБА_1 працювала на посаді санітарки швидкої допомоги у Харківській лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги у період з 23.10.1989 по 23.01.1994, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.10.1989, з якої встановлено періоди роботи:

- з 23.10.1989 по 23.01.1994 на посаді санітарки швидкої медичної допомоги у Харківській лікарні швидкої та невідкладної допомоги;

- з 24.01.1994 по 31.12.2012 на посаді медична сестра, старша медична сестра Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги»;

- з 01.01.2013 по 30.09.2013 - медична сестра Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна лікарня» - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф;

- з 01.10.2013 по 09.04.2018 - сестра медична Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна лікарня» - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф;

- з 10.04.2018 по 01.06.2018 сестра медична Комунального закладу охорони здоров`я Харківський міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр - центр рідкісних (орфанних) захворювань;

- з 01.06.2018 по 27.01.2020 біолог біохімічної лабораторії Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр - центр рідкісних (орфанних) захворювань»;

- з 17.04.2018 року по 07.02.2020 - медична сестра Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф;

- з 10.02.2020 по 10.05.2022 - медична сестра Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна лікарня» - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф.

Вказані періоди роботи з 23.10.1989 по 31.12.1991 підпадають під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, якою затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право для обчислення та зарахування спеціального стажу роботи на цій посаді до стажу для призначення пенсії за вислугу років. Таким чином, у позивача наявний спеціальний стаж більш ніж 25 років, що надає їй право на призначення пенсії за вислугу років починаючи з 18.05.2022.

Зазначеним рішенням зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з врахуванням висновків суду щодо зарахування до спеціального стажу описаних періодів роботи позивачці та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 02.02.2024р. № 34 зазначено, що після повторного розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та зарахування до спеціального страхового стажу, який дає право для призначення пенсії за вислугу років, періоду роботи з 23.10.89р. по 31.12.1991р. встановлено, що загальний страховий стаж заявниці становить 32 роки 06 місяців 10 днів. Спеціальний стаж заявниці станом на 01.04.2015р. складає менше 25 років, станом на 11.10.2017р. складає 25 років 10 місяців 27 днів. Вирішено відмовити в призначенні пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я, відповідно до п. «е» ст..55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю спеціального страхового стажу роботи від 25 до 30 років, який дає право для призначення пенсії за вислугу років, за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист,що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі -Закон №1058 -ІV) , іншими законами і нормативно-правовими актами.

За ст. 1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями ст. 7 Закону №1788-XII встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (ст. 51 Закону №1788-XII).

За змістом ст. 52 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

За п. 21 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. 2-1, абзаців п. 16 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058, в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 , особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст.ст. 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Абзацами 1, 2 п. 16 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058, в редакції Закону № 2148, встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

З постанови №909 в редакції від 14.08.2015 вбачається, що станом 11.10.2017 трудовий стаж працівника освіти, що дає право для призначення пенсії за вислугу років повинен складати з 1 квітня 2017 р. по 31 березня 2018 р. - не менше 26 років 6 місяців, на що звертає увагу відповідач у рішенні від 02.02.2024р. № 34, а саме що після повторного розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та зарахування до спеціального страхового стажу, який дає право для призначення пенсії за вислугу років, періоду роботи з 23.10.89р. по 31.12.1991р. встановлено, що загальний страховий стаж заявниці становить 32 роки 06 місяців 10 днів. Спеціальний стаж заявниці станом на 01.04.2015р. складає менше 25 років, станом на 11.10.2017р. складає 25 років 10 місяців 27 днів. Вирішено відмовити в призначенні пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я, відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю спеціального страхового стажу роботи від 25 до 30 років, який дає право для призначення пенсії за вислугу років, за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Таку позицію відповідача суд вважає помилковою і безпідставною виходячи з наступного.

Пункт «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до внесення змін Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 був викладений в наступній редакції: «право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку».

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років (далі - Постанова №909).

В редакції від 28.12.2012 вказаною постановою було передбачено, що пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

В подальшому змінами, внесеними № 213-VIII від 02.03.2015 р. до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» підвищено спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію, для категорій працівників, визначених пунктом «е» статті 55 Закону 1788-XII, а Законом України № 911-VIII від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено раніше не передбачений законодавством вік виходу на пенсію для окремих категорій громадян, а саме 55 років - для працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 встановлено, що: право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення:

які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту;

1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту., та після досягнення ними такого віку:

53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року.

Постанова №909 в редакції від 22.12.2015 була викладена наступним чином: «пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються після досягнення 55 років за наявності спеціального стажу роботи станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років і після цієї дати: з 1 квітня 2019 р. по 31 березня 2020 р. - не менше 27 років 6 місяців».

Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12. 2015 року № 911-VIII.

Конституційний Суд України у своєму рішенні вказав, зокрема, що положення статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 911-VI у частині встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 55 років для осіб, зазначених у пункті «е» статті 55 Закону № 1788-XII, слід визнати такими, що нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням статей 1, 3, частини третьої статті 22, статті 46 Основного Закону України. Також, зазначив, що положення статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави.

Таким чином з 04.06.2019 року відновила дію редакція статті 55 Закону № 1788-XII, яка була чинною до 01.04.2015 року (у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII від 02.03.2015 р.)

Отже, з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України № 2-р/2019 від 04.06.2019 року, відновлено право позивача на призначення пенсії за вислугою років як працівнику охорони здоров`я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 62 закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній .

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.(п. 20 Порядку).

Постановою №909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років , до якого включена робота, зокрема на посаді вчителя в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах, дитячих будинках, дитячих трудових виховно-трудових колоніях, дитячих приймальних пунктах і приймальниках-розподільниках для неповнолітніх, логопедичних пунктах і стаціонарах, школах-клініках.

Згідно з приміткою 2 Переліку № 909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

На підтвердження необхідного стажу, який надає право на таку пенсію позивачкою було надано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 від 20.10.1989, з якої встановлено періоди роботи:

- з 23.10.1989 по 23.01.1994 на посаді санітарки швидкої медичної допомоги у Харківській лікарні швидкої та невідкладної допомоги;

- з 24.01.1994 по 31.12.2012 на посаді медична сестра, старша медична сестра Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги»;

- з 01.01.2013 по 30.09.2013 - медична сестра Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна лікарня» - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф;

- з 01.10.2013 по 09.04.2018 - сестра медична Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна лікарня» - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф;

- з 10.04.2018 по 01.06.2018 сестра медична Комунального закладу охорони здоров`я Харківський міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр - центр рідкісних (орфанних) захворювань;

- з 01.06.2018 по 27.01.2020 біолог біохімічної лабораторії Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр - центр рідкісних (орфанних) захворювань»;

- з 17.04.2018 року по 07.02.2020 - медична сестра Комунального закладу охорони здоров`я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф;

- з 10.02.2020 по 10.05.2022 - медична сестра Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна лікарня» - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф.

Відповідно до зазначених у трудовій книжці періодів роботи, спеціальний стаж роботи складає понад 30 років.

Враховуючи, що позивачка звернулася із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 18.05.2022 року, тобто після прийняття рішення Конституційного суду України від 04.06.2019 року, а відтак відповідач повинен був застосовувати положення п. "е" ч. 1 ст. 55 Закону № 1788 в первісній редакції, яка визначає, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Таким чином, у даному випадку на день звернення позивачці із заявою про призначення пенсії за вислугу років необхідний спеціальний стаж, визначений пунктом "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ, станом на 11.10.2017р. становив 25 років 1 місяць 8 днів (в межах від 25 до 30 років). Тобто, даний спеціальний стаж є цілком достатнім для призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки перевищує необхідний мінімум у 25 років.

Щодо постанови №909 в частині встановлення нею станом на 11.10.2017 необхідного стажу, пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються за наявності спеціального стажу роботи станом на 1 квітня 2015 р. не менше 25 років і після цієї дати: з 1 квітня 2017 р. по 31 березня 2018 р. - не менше 26 років 6 місяців. Оскільки зміни, які встановлювали ці умови для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" були визнані неконституційними та втратили чинність з 04.06.2019 року і Закон України "Про пенсійне забезпечення" має вищу юридичну силу порівняно з постановою N 909 ,то остання має застосовуватися в редакції, яка не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.07.2023р. по справі№520/11228/23, у якому встановлено, що періоди роботи ОСОБА_1 з 23.10.1989 по 31.12.1991 підпадають під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, якою затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право для обчислення та зарахування спеціального стажу роботи на цій посаді до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Отже, на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивачка мала необхідних стаж для призначення пенсії відповідно до пункту ''е'' статті 55 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'', більш ніж 25 років, що надає їй право на призначення пенсії за вислугу років починаючи з 18.05.2022р..

Щодо посилання позивачці на те, що до розрахунку спеціального стажу ОСОБА_1 має бути доданий 1 місяць 10 днів період з 30.04.2022р. по 10.05.2022р., які не враховані в розрахунку відповідача, то суд зазначає, що з наданої копії трудової книжки НОМЕР_2 від 20.10.1989, запис з датою 30.04.2022р. у трудовій книжці відсутня, крім того зазначений позивачкою період становить лише 10 днів, що враховано до спеціального стажу.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача, викладеної в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.02.2024р. №34 у призначенні ОСОБА_1 пенсії відповідно до пункту ''е'' статті 55 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'', та захисту прав позиваці шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 , як працівнику охорони здоров`я.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Частиною 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачкою при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.. З урахуванням викладеного, судовий збір у розмірі 968,96 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255,262,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.02.2024р. №34 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області(майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) призначити пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за вислугу років з 18.05.2022р., згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику охорони здоров`я.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 968(дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.