Справа № 366/3119/24
Суддя: Ткаченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №366/3119/24
Провадження №2-а/366/2/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Ткаченка Ю.В. за участю секретаря судового засідання Морозової Я.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іванків Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до провідного інспектора відділу запобігання надзвичайних ситуацій Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту Сергієнка Юрія Андрійовича, Головного управління ДСНС України у Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) в особі представника - адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича (далі по тексту Представник позивача) звернувся до суду з позовною заявою до провідного інспектора відділу запобігання надзвичайних ситуацій Вишгородського РУ ГУ ДСНС України в Київській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту Сергієнка Юрія Андрійовича (далі по тексту - провідний інспектор Сергієнко Ю.А., відповідач 1), Головного управління ДСНС України у Київській області (далі по тексту - ГУ ДСНС у Київській області, Відповідач 2) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10 вересня 2024 року провідним інспектором відділу запобігання надзвичайних ситуацій Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Сергієнком Ю.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії КХ № 001387, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 060 грн. (три тисячі шістдесят гривень).

За змістом постанови, 09 вересня 2024 року за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, по вулиці Розважівській б/н, ОСОБА_1 здійснив самовільне спалювання сухої рослинності та її залишків на землях сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту смт Іванків, без дотриманого порядку випалювання сухої рослинності та їх залишків.

З фактом притягнення до адміністративної відповідальності не погоджується з тих підстав, що у день події він перебував на присадибній ділянці (городі) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , та відповідно, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, і яка не може відноситися до земель сільськогосподарського призначення.

При складанні постанови про накладення адміністративного стягнення не розкрито суть адміністративного правопорушення, не конкретизовано вид земельної ділянки, на якій було випалювання сухої рослинності або її залишків, на надано доказів, що це земельна ділянка сільськогосподарського призначення.

Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову провідного інспектора відділу запобігання надзвичайних ситуацій Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту Сергієнка Ю.А. серії КХ №001387 від 10 вересня 2024 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 77-1 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 060 гривень, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 77-1 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року в справі було відкрито провадження та призначено до судового засідання на 18 листопада 2024 року /а.с. 18/.

18 листопада 2024 року через систему "Електронний Суд" від представника Відповідача 2 - Волкової А.Р. надійшов Відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 , оскільки позов є безпідставним та необґрунтованим. Відповідач 2 не погоджується з доводами позивача, які викладені у позовній заяви, вважає, що постанова серії КХ №001387 від 10.09.2024 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 77-1 КУпАП прийнята з дотриманням всіх норм КУпАП, провідним інспектором Сергієнком Ю.А. досліджені всі докази та застосовано адміністративне стягнення в межах санкції статті /а.с. 22-58/.

18 листопада 2024 року було відкладено судове засідання на 20 січня 2025 року за клопотанням представника позивача для ознайомлення з відзивом на позовну заяву відповідача /а.с. 59-60/.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до вимог позовної заяви просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просили їх задовольнити.

Представник відповідачів Волкова А.Р. звернулася до суду із заявою про розгляд справи без участі відповідачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1, 2 статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року та є обов`язковою.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 10 вересня 2024 року провідним інспектором відділу запобігання надзвичайних ситуацій Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Сергієнком Ю.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії КХ № 001387, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 060 грн. (три тисячі шістдесят гривень) /а.с. 6/.

За змістом постанови, 09 вересня 2024 року о 09 год. 45 хв. за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, по вулиці Розважівській, ОСОБА_1 здійснив самовільне спалювання сухої рослинності та її залишків на землях сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту смт Іванків, без дотриманого порядку випалювання сухої рослинності та їх залишків, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 12.08.2021 року № 514, затвердженого в Міністерстві юстиції України 07.10.2021 року № 1311/3693 /а.с. 6/.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями частини 1 статті 77-1 КУпАП «Самовільне випалювання рослинності або її залишків» передбачено відповідальність за випалювання стерні, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, рослинності або її залишків та опалого листя на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах без дотримання порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2024 року провідним інспектором відділу запобігання надзвичайних ситуацій Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Сергієнком Ю.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії КХ № 001387, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 060 грн. (три тисячі шістдесят гривень).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови, 09 вересня 2024 року за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, по вулиці Розважівській б/н, ОСОБА_1 здійснив самовільне спалювання сухої рослинності та її залишків на землях сільськогосподарського призначення у межах населеного пункту смт Іванків, без дотриманого порядку випалювання сухої рослинності та їх залишків.

Разом з тим, диспозиція частини 1 статті 77-1 КУпАП передбачає, що випалювання має відбуватися на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 75 КАС України зазначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Варто зазначити, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що випалювання рослинності або її залишків здійснювалось саме на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем зазначено, що позивач допустив спалювання залишків сухої рослинності, сухої трави без дотримання порядку випалювання сухої рослинності їх залишків, затверджених наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 12 серпня 2021 року № 541.

Відповідно до частини 3 статі 27 Закону України «Про рослинний світ» випалювання сухої рослинності або її залишків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 12 серпня 2021 року № 541, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1311/36933 затверджено Порядок випалювання сухої рослинності або її залишків.

Відповідно до пункту 2 розділу І цього Порядку, у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: випалювання сухої рослинності - це контрольоване спалювання рослинного покриву на земельних ділянках, що призводить до його знищення; випалювання залишків сухої рослинності - спалювання спеціально зібраного рослинного матеріалу у відведених для цього місцях; суха рослинність - сукупність рослинних організмів з відмерлою надземною частиною на певній площі їх природного зростання, у тому числі після покосів; рослинний покрив - сукупність рослинних угруповань на певній території.

Згідно п. 2 розділу ІІ Порядку випалювання сухої рослинності або її залишків, випалювання залишків сухої рослинності допускається у наступних випадках: для приготування їжі (у печі, на мангалі чи за допомогою іншого обладнання), обігріву оселі (дрова, хмиз, брикети); у традиційно-культурних цілях (багаття на Івана Купала, тощо). Таке випалювання здійснюється за попереднім узгодженням місця та часу з органами місцевого самоврядування.

Забороняється проводити будь-які випалювання у вітряну погоду, окрім випалювання залишків сухої рослинності у закритих приміщеннях. Розпалювання багать для випалювання залишків сухої рослинності має проводитись у відповідності до Правил пожежної безпеки в Україні затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 та інших норм законодавства.

Водночас, в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначено, які приписи Порядку випалювання сухої рослинності або її залишків від 18.08.2021 № 541 порушено позивачем.

Окрім того, з фототаблиць, які були додані до відзиву на позовну заяву представником відповідача ГУ ДСНС України у Київській області не можливо встановити місце вчинення правопорушення та особу. На фотознімках видно тільки ворота та огорожу присадибної ділянки та саму присадибну ділянку, яка огороджена парканом. Встановити, до земель якого цільового призначення відноситься дана присадибна ділянка та де знаходився позивач - не вбачається за можливе.

Також, як представником позивача адвокатом Шурубором В.І. до позовної заяви, так і представником відповідача - ГУ ДСНС України у Київській області до відзиву було надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якого вбачається, що за адресою: Київська область, Іванківський район, смт.Іванків, вул. Розважівська, 87 знаходиться домоволодіння, загальною площею 40,2 кв.м, житловою, 15,7 кв.м та земельна ділянка кадастровий номер: :01:002:0177, площею 0,0207 га (2,07 сотки), цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства /а.с. 48-51/.

В той же час, в якій частині ділянці перебував позивач під час спалювання залишків рослинності з матеріалів справи не зрозуміло, оскільки він міг перебувати, як на ділянці яку займає домоволодіння так і на частині земельної ділянки, яка відноситься до земель для ведення особистого селянського господарства.

Отже, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен довести фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови відповідач мав дотриматися вимог закону і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи, правильно кваліфікувати дії.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За наведених вище обставин у їх сукупності факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого статтею 77-1 КУпАП, є недоведеним.

Враховуючи те, що за змістом частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх взаємозв`язку, правомірності оскаржуваної постанови та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 77-1 КУпАП, а тому позов підлягає до задоволення.

За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, доказів понесення ним інших судових витрат матеріали справи не містять, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 73, 77, 79, 90, 122, 242-246 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до провідного інспектора відділу запобігання надзвичайних ситуацій Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту Сергієнка Юрія Андрійовича, Головного управління ДСНС України у Київській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову провідного інспектора відділу запобігання надзвичайних ситуацій Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту Сергієнка Ю.А. серії КХ №001387 від 10 вересня 2024 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 77-1 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 060 грн. (три тисячі шістдесят гривень).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статтею 77-1 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (20 січня 2025 року).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2

Представник позивача: Адвокат Шурубор Вячеслав Ігорович, адреса: 07201, Київська область Вишгородський район селище Іванків вул. Мотрича,23

Відповідач 1: Провідний інспектор відділу запобігання надзвичайних ситуацій Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старший лейтенант служби цивільного захисту Сергієнко Юрій Андрійович, адреса: 07301, Київська область м. Вишгород вул. Шолуденка,19

Відповідач 2: Головне управління ДСНС України у Київській області, адреса: 04071, м. Київ вул. Межигірська,8

Суддя : Юрій ТКАЧЕНКО