Справа № 620/9973/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/9973/24 Суддя (судді) першої інстанції: Наталія БАРГАМІНА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сосницької селищної ради Корюківського району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

16.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сосницької селищної ради Корюківського району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення двадцять четвертої сесії восьмого скликання Сосницької селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 13.03.2024 № 24 2978-VIII про внесення зміни до рішення №3-100-VII (третя сесія сьомого скликання) «Про затвердження структури, штатної чисельності працівників КП «Благоустрій-Сосниця» в частині ліквідації штатних одиниць, а саме: заступника начальника підприємства, майстра (структурний підрозділ - благоустрій).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення порушує його права та права інших працівників комунального підприємства, і це рішення прийнято з порушенням Регламенту Сосоницької селищної ради, зокрема постійно діюча комісія ради не здійснювала розгляд цього питання, доповіді не складались і ситуація з цього питання не аналізувалась.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 р. (постановлене у спрощеному провадженні) у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законом, а доводи позивача не заслуговують уваги, оскільки не підтверджені відповідними доказами.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення як таке що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Крім того, в апеляційні скарзі наголошено на помилковості висновків та не врахування всіх доводів позивача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2024 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.

Після надходження 04.12.2024 справи до суду апеляційної інстанції, ухвалою суду від 09.12.2024 розгляд апеляційної скарги призначено у відкрите судове засідання на 08.01.2025.

04.12.2024 апелянтом подано до суду письмове клопотання про приєднання до апеляційної скарги додаткових письмових доказів, зокрема: копії заяв позивача від 21.10.2024, від 25.11.2024 04.101.2024 на адресу КП «Благоустрій-Сосниця» та Сосницької селищної ради, відповіді вказаних установ від 21.10.2024, 27.11.2024 та від 10.11.2024, розпорядження відповідача від 18.01.2018.

05.12.2024 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про правильність висновків суду першої інстанції та 16.12.2024 надав додаткові письмові пояснення у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не заявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини встановлені судом.

Судами апеляційної та першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є мешканцем Сосницької територіальної громади Корюківського району Чернігівської області, та наказом КП «Благоустрій Сосниця» Сосницької селищної ради від 03.06.2024 № 32/К був звільнений з посади майстра у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників (а.с. 13).

Підставою прийняття вказаного наказу було рішення сесії Сосницької селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 13.03.2024 № 24-2978-VIII «Про внесення зміни до рішення №3-100-VII (третя сесія сьомого скликання) «Про затвердження структури, штатної чисельності працівників КП «Благоустрій-Сосниця» (надалі - Рішення, а.с. 14).

Згідно змісту вказаного, Рішенням було внесено зміни до рішення № 3-100-VII (третя сесія сьомого скликання) «Про затвердження структури, штатної чисельності працівників КП «Благоустрій Сосниця», ліквідовано три штатні одиниці, а саме: заступника начальника підприємства, майстра (структурний підрозділ - благоустрій), робітник з благоустрою.

Вказане Рішення прийнято внаслідок звернення КП «Благоустрій-Сосниця» від 07.03.2024, на підставі ч.1 ст.11, п.5 ч.1 ст.26, п.6 ч.4 ст.42, ч.1 ст.54, ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами, і не є спірними.

Слід звернути увагу, що у цій справі спір виник щодо правомірності спірного Рішення про зміну штатного розгляду працівників комунального підприємства, а не через правомірність звільнення позивача через скорочення чисельності штату працівників комунального підприємства.

Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1, 2, 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах про оскарження рішень, дій суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно- правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування (надалі - Закон № 280/97-ВР).

Згідно частини другої статті 2 Закону № 280/97-ВР місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до статті 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частою п`ятою статті 16 Закону № 280/97-ВР передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування (частина перша статті 17 Закон № 280/97-ВР).

Частиною третьою статті 64 Господарського кодексу України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Висновки суду.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є мешканцем Сосницької територіальної громади Корюківського району Чернігівської області, колегія суддів вважає, що позивач має право оскаржувати в судовому порядку рішення сесії Сосницької селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 13.03.2024 № 24-2978-VIII «Про внесення зміни до рішення №3-100-VII (третя сесія сьомого скликання) «Про затвердження структури, штатної чисельності працівників КП «Благоустрій-Сосниця».

У той же час, згідно з визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

З наведеного положення вбачається, що обов`язковою ознакою акта індивідуальної дії як рішення суб`єкта владних повноважень, є створення ним юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Однак, прийняття селищною радою рішення про внесення змін до штатного розпису комунального підприємства не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки становить собою лише частину процедури легітимізації внесення змін до штатного розпису підприємства та введення його в дію, а тому не може бути самостійним предметом оскарження та не підлягає скасуванню у судовому порядку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність свідчення реального існування публічно-правового спору в даній справі, а задоволення заявлених позовних вимог адміністративним судом не може призвести до ефективного поновлення порушених прав позивача, що не відповідає меті та засадам адміністративного судочинства.

Колегія суддів з таким висновком погоджується.

Згідно статуту Комунального підприємства «Благоустрій Сосниця» Сосницької селищної ради (а.с. 60-67), це підприємство є суб`єктом господарювання, утвореним у формі комунального підприємства. Засновником (власником) підприємства є Сосницька селищна рада.

Крім того, також слід зазначити наступне.

Враховуючи вищенаведену ч.1 статті 17 Закону № 280/97-ВР, відповідач, як орган місцевого самоврядування, з КП «Благоустрій Сосниця», як з підприємством, що перебуває у комунальній власності цієї територіальної громади, будує на засадах підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності такі взаємовідносини.

Таким чином, наведені вище доводи апелянта з даного приводу не приймаються колегію суддів до уваги, оскільки вони не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Доводи апелянта, що це рішення приймалося з порушенням Регламенту Сосницької селищної ради, зокрема постійно діюча комісія ради не здійснювала розгляд цього питання, доповіді не складались і ситуація з цього питання не аналізувалась, також не заслуговують уваги, оскільки спростовуються наданими відповідачем доказами, зокрема: Рішенням та протоколом № 10 засідання постійної комісії з прав людини, законності, депутатської діяльності, етики та регламенту, гуманітарних питань від 13.03.2024, відповідно до якого за наявності відповідно кворуму - 4 члена комісії, розглядалось за участі запрошених осіб (11 осіб), під номером 11 порядку денного, питання про внесення змін до рішення №3-100-VII (третя сесія сьомого скликання) «Про затвердження структури, штатної чисельності працівників КП «Благоустрій-Сосниця» та № 16-2726-УІІІ (а.с.105).

Згідно цього протоколу, доповідачем цього питання був ОСОБА_2 , засідання відбулось за участі чотирьох членів комісії, зокрема голосували «за» -4, «проти» - 0, «утримались» - 0.

Таким чином, доводи апелянта, про порушення порядку прийняття спірного рішення, не підтверджені належними доказами.

Надаючи оцінку всім іншим доводам апелянта, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Повний текст виготовлено 10.02.2025.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 р. - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сосницької селищної ради Корюківського району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк