Справа № 360/1477/24
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 лютого 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1477/24
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Яковенко Оксани Григорівни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 360/1477/24 за позовом адвоката Яковенко Оксани Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування грошового зобов`язання та вчинення певних дій,
В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 360/1477/24 за позовом адвоката Яковенко Оксани Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування грошового зобов`язання та вчинення певних дій.
В позовній заяві, серед іншого, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу та вказала, що у разі задоволення позовних вимог надати позивачу строк у 5 днів з моменту прийняття рішення для подання доказів понесених судових витрат.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 у справі № 360/1477/24 позов адвоката Яковенко Оксани Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування грошового зобов`язання та вчинення певних дій задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області з нарахування грошового зобов`язання ОСОБА_1 зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 22916,67 грн за 2021 рік.

- зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області здійснити коригування даних інтегрованої картки платника - ОСОБА_1 , шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності заборгованості зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 22916,67 грн за 2021 рік;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

31.01.2025 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з Головного управління ДПС у Донецькій області на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що у розділі 3 договору про надання правової допомоги позивач з адвокатом визначили, що розмір гонорару, який належить до сплати адвокату або надання правової допомоги безкоштовно, визначається сторонами обопільно з урахуванням Правил адвокатської етики і положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і закріплюється у додатку № 1 «Протокол визначення розміру гонорару», який є невід`ємною частиною договору.

Гонорар сплачується адвокату на умовах та у порядку, передбаченому додатком № 1 до договору про надання правової допомоги. Сторони погодили протокол визначення гонорару при розгляді справи в суді першої інстанції до договору б/н від 13.09.2024, де узгодили розмір гонорару, що становить 6000,00 грн.

Отже, після ухвалення Луганським окружним адміністративним судом рішення від 29.01.2025 у справі № 360/1477/24 позивач надає суду у встановлений абзацом 2 частини 7 статті 139 КАС України строк докази на підтвердження витрат ОСОБА_1, пов`язаних із оплатою послуг адвоката із надання правничої допомоги щодо розгляду даної справи Луганським окружним адміністративним судом, тобто витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн.

04.02.2025 Головним управлінням ДПС у Донецькій області подано заяву із запереченнями проти стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, в обґрунтування якої вказано, що позивачем у позовній заяві та під час розгляду справи у суді вимоги щодо стягнення витрат понесених ним саме у зв`язку з отриманням правничої допомоги у даній справі не заявлялись.

Справи даної категорії, мають сталу судову практику, порядок відкриття провадження в адміністративній справі та строки судового розгляду таких справ, чітко визначені Кодексом адміністративного судочинства України, що не потребує докладання додаткових зусиль при вивченні зазначених питань.

Також відповідач вважає, що заяву та докази про витрати на послуги адвоката подані з порушенням вимог КАС України, крім того суми витрат є завищеними та неспівмірними зі складністю справи, об`ємом наданих послуг та тривалістю розгляду справи.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні заяви про стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає таке.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині першій статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина сьома статті 139 КАС України).

Аналіз вищевикладених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Як вже вказвалось вище, представник позивача зазначає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката складають 6000,00 грн. На підтвердження цих витрат надано копії таких документів: договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 (далі - Договір), додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2024 «Протокол визначення розміру гонорару (далі - Додаток № 1 до Договору), детальний опис робіт (наданих послуг) від 29.01.2025, акт приймання-передачі наданих послуг № 29/01/2025 від 29.01.2025 до договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2024.

Водночас суд зазначає, що доказів оплати наданих адвокатом послуг позивачем не надано.

Проте, відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постанові від 21.02.2021 у справі № 280/2635/20, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства.

Також Верховний Суд у постанові від 01.11.2022 у справі № 757/24445/21-ц зазначив, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Згідно з пунктами 1.1 адвокат зобов`язується за дорученням клієнта надавати йому юридичні послуги, визначені у п. 2.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 2.1 Договору адвокат надає клієнту наступні послуги: консультування клієнта з усіх правових питань, що виникають у клієнта при користуванні своїми правами та виконанні своїх обов`язків, в тому числі з питань, що виникають в ході будь-яких виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду, та на підставі будь-яких інших виконавчих документів, в яких стороною виконавчого провадження є клієнт, підготовка процесуальних документів, представництво інтересів клієнта в судових органах всіх юрисдикцій та інстанцій в якості представника, представництво клієнта в державних органах, інших офіційних державних установах та організаціях, у тому числі подання до них заяв, скарг тощо, застосовуючи всі передбачені законом засоби для захисту прав та охоронюваних законом інтересів, а також отримання від відповідних державних органів, установ та організацій всіх документів адресованих клієнту.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору розмір гонорару, що належить до сплати адвокату, або надання правової допомоги безкоштовно визначається сторонами обопільно, з урахуванням Правил адвокатської етики, і положень Закону України «Про адвокатуру», і закріплюється у додатку № 1 «Протокол визначення розміру гонорару», який є невід`ємною частиною Договору.

Гонорар сплачується адвокату на умовах та у порядку, передбаченому додатком № 1 до Договору.

Згідно з Додатком № 1 до Договору адвокат Яковенко Оксана Григорівна та клієнт ОСОБА_1 , підтверджують, що сторонами досягнуто згоди про розмір гонорару, що належить до сплати адвокату за надання правничої допомоги клієнту в межах договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2024 з питання визнання в судовому порядку дій Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області протиправними, скасування грошового зобов`язання та вчинення певних дій, який станом на дату укладення даного Протоколу становить загальну суму 6000,00 грн (шість тисяч гривень), з розрахунку 750,00 грн за одну годину надання послуг. Сторони погодили строк сплати гонорару - протягом 30 календарних днів з дня підписання акту приймання- передачі наданих послуг, визначених в даному Протоколі. Сплата здійснюється шляхом безготівкового переказу коштів на особистий банківський рахунок адвоката.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги в межах справи № 360/1477/24, станом на 29.01.2025 та актом приймання-передачі наданих послуг № 29/01/2025 від 29.01.2025 до договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2024 адвокат надав, а позивач прийняв таку правничу (правову) допомогу:

- первинна консультація клієнта, погодження та складання Протоколу визначення розміру гонорару до договору про надання правової допомоги (1 година);

- ознайомлення та вивчення наданих клієнтом матеріалів; отримання додаткових матеріалів (1 година);

- здійснення юридичного, аналітичного аналізу положень законодавства, пошук та вивчення судової практики Верховного Суду з подібних питань (2 години);

- складання позовної заяви до Луганського окружного адміністративного суду (2 години) (в акті допущено описку та вказано до Львівського окружного адміністративного суду; в детальному описі робіт назву суду зазначено правильно);

- складання інших заяв по суті справи, клопотань та/або заяв з процесуальних питань (за необхідності) (2 години).

В акті виконаних робіт також зазначено, що вартість послуг за цим актом складає 6000,00 грн, з розрахунку 750,00 грн за одну годину надання послуг. Порядок та строки розрахунку визначені Договором та додатком № 1 до нього.

Відповідачем в свою чергу було подано заяву із запереченнями проти стягнення з нього витрат на правову допомогу, зміст якої описано судом вище.

Доводи відповідача про те, що у позовній заяві позивачем не заявлено вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, є помилковими, оскільки такі вимоги в позові заявлено.

Посилання відповідача на порушення представником позивача вимог КАС України при поданні доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, також є незмістовними, оскільки судом таких порушень не встановлено.

Водночас, щодо доводів відповідача про неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, у тому числі, у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви»).

У справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У зазначеному рішенні Європейського суду з прав людини також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим, Суд вказав, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Також, у постанові від 19 лютого 2020 року у справі у справі № 755/9215/15-ц Великою Палатою Верховного Суду сформовано висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином виходячи з того, що дана категорія справ відноситься до справ незначної складності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу не відповідає ознакам співмірності.

До того ж слід вказати, що позовні вимоги задоволено частково, а тому за правилами частини 3 статті 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тобто в даному випадку тягар судових витрат не може бути покладено виключно на відповідача, оскільки це суперечитиме положенням вказаної норми адміністративно-процесуального законодавства.

Отже за наведених обставин, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн, що, на думку суду, є співмірною сумою для цієї справи, з урахуванням часткового задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241, 243, 246, 252, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Яковенко Оксани Григорівни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 360/1477/24 за позовом адвоката Яковенко Оксани Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування грошового зобов`язання та вчинення певних дій - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний номер 44070187, місцезнаходження: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.02.2025.

Суддя О.М. Качанок