Справа № 420/37542/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛВСТРОЙ" (вул. 40-річчя Перемоги, 58, смт. Таїрове, Одеський рай., Одеська обл., 65496, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати податкову накладну, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.08.2024 №11642323/43761043 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 11.04.2024 № 17 на суму 156760,00 грн.;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 11.04.2024 № 17 на суму 156760,00 грн.;

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.11.2024 №12043426/43761043 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 11.04.2024 №15 на суму 264 314,40 грн.;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 11.04.2024 №15 на суму 264 314,40 грн.;

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.11.2024 №12025800/43761043 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 20.06.2024 №34 на суму 7838,00 грн.;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 20.06.2024 №34 на суму 7838,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» та Товариством з Обмеженою відповідальністю «Алькаріс» було укладено Договір № 0304/01 предметом якого є поставка та виконання комплексу робіт з облаштування дитячих майданчиків та їх монтажу. За фактом надходження попередньої оплати (авансу) за цим Договором, Позивач склав та подав на реєстрацію дві податкові накладні від 11.04.2024 № 15 на суму 264 314,40 грн. та від 11.04.2024 № 17 на суму 156760,00 грн. У квитанціях від 05.05.2024, які було отримано Позивачем через електронний кабінет, повідомлено, що реєстрація податкових накладних зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Як зазначено у позовній заяві, позивачем надані пояснення та копії відповідних документів, якими підтверджено інформацію, яку зазначено в податкових накладних від 11.04.2024 № 15 та № 17 для розгляду питання та прийняття рішення про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області за результатами розгляду пояснень Позивача прийнято рішення від 15.08.2024 № 11642323/43761043 про відмову в реєстрації податкової накладної № 17 на суму 156760,00 грн. у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. 12.11.2024 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної прийнято рішення № 12043426/43761043 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.04.2024 № 15 на суму 264 314,40 грн. у зв`язку; з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Позивач звернувся до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зі скаргою від 26.08.2024 № СК7-2024 на Рішення № 11642323/43761043 та скаргою від 21.11.2024 № СК10-2024 на Рішення № 12043426/43761043, у яких просив їх скасувати та зареєструвати податкові накладні. Відповідачем за результатами розгляду вищевказаних скарг прийняті рішення від 04.09.2024 № 57374/43761043/2, та відповідно від 28.11.2024 № 72924/43761043/2 якими скарги залишено без задоволення, а Рішення № 11642323/43761043 та Рішення № 12043426/43761043 без змін.

20.06.2024 TЦB «Велвстрой» відповідно до умов договору від 03.04.2024 № 0304/01 здійснено поставку обладнання та виконано монтаж поставленого обладнання, за фактом надходження оплати за виконані послуги, Позивачем подано на реєстрацію податкову накладну від 20.06.2024 № 34 на суму 7 838,00 грн. 11.07.2024 Позивачем через електронний кабінет отримано квитанцію № якою повідомлено, що реєстрація податкових накладних зупинена, оскільки обсяг постачання товару/послуги, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивачем направлено Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної, пояснення від 04.11.2024 №39-2024 та копії документів, якими підтверджено інформацію, яку зазначено в ПН від 20.06.2024 № 34, а також повідомлено комісію, що підприємством вже неодноразово відправлялись на реєстрацію аналогічні за змістом податкові накладні складені на підставі розрахунків відповідно до договору від 03.04.2024 № 0304/01, які було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (копії додаються). Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області за результатами розгляду пояснень Позивача прийнято Рішення від 07.11.2024 № 12025800/43761043 про відмову в реєстрації податкової накладної у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених / сформованих із порушенням законодавства. Позивач звернувся до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зі скаргою від 14.11.2024 № СК9-2024 на Рішення №; 12025800/43761043, у якій просив скасувати прийняте рішення та зареєструвати податкову накладну від 20.06.2024 № 34 на суму 7838,00 грн. Відповідачем за результатами розгляду вищевказаної скарги прийнято рішення від 21.11.2024 № 71706/, яким залишено скаргу без задоволення, а Рішення № 12025800/43761043 без змін.

Однак, як вважає позивач, прийняті Відповідачем 1 рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є необґрунтованими та такими, які суперечать вимогам законодавства, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 09.12.2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ж ухвалою від 09.12.2024 року витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області інформацію у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів щодо підстав прийняття Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області №11642323/43761043 від 15.08.2024 р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 17 від 11.04.2024 року, № 12043426/43761043 від 12.11.2024 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 11.04.2024 року, №12025800/43761043 від 07.11.2024 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №34 від 20.06.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; інформацію про те, з якими документами (їх перелік) та поясненнями Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛВСТРОЙ" зверталось до Комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші наявні докази, що стосуються предмета спору.

30.12.2024 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджується з доводами позивача.

У відзиві наголошено, що обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідач підтвердив, що позивачем на виконання п. 11 Порядків №1165 було подане до контролюючого органу Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Проте, як зазначено у відзиві, документи, які були подані на розгляд комісії є сумнівними та ймовірно складені із порушенням чинного законодавства, оскільки згідно підпункту 1.3 пункту 1 договору №0304/1 асортимент, номенклатура товару, його кількість, вартість і строки поставки визначаються у специфікації. Згідно підпунктів 2.1, 2.2, 2.4 цього ж договору дана специфікація є невід`ємною частиною договору, проте контролюючому органу не було надано даної специфікації для підтвердження дійсності господарської операції. Також відсутня низка документів вказаних в пункті 5 порядку 520 «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних»: документи щодо постачання, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційних описів, у тому числі рахунків-фактур / інвойсів, актів приймання-передачі товарі.

Щодо стосується вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні, відповідач наголосив на їх передчасності.

З підстав викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідь на відзив, інші заяви, клопотання та додаткові докази до суду не надходили.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» (надалі ТОВ «ВЕЛВСТРОЙ»), , зареєстроване юридичною особою 19.08.2020 року.

Основний вид діяльності ТОВ «ВЕЛВСТРОЙ» за КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

03.04.2024 між ТОВ «ВЕЛВСТРОЙ» (постачальник) та ТОВ «АЛЬКАРІС» (покупець) укладено договір № 0304/1, відповідно до предмету якого постачальник приймає на себе зобов`язання поставити і передати у власність Покупця наступні вироби інвентар та устаткування для облаштування дитячих та спортивних майданчиків, та виконати комплекс робіт з їх монтажу, а покупець прийняти товар та роботи та оплатити їх вартість на умовах, передбачених договором.

Пунктом 3.4. Договору сторони узгодили, що Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на умовах: передплата за договором становить 80% загальної ціни договору, яка здійснюється Покупцем в продовж 5 (п?яти) банківських днів з моменту підписання договору. Остаточний розрахунок за договором становить 20% загальної ціни договору, яка здійснюється Покупцем в продовж 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Акту надання послуг.

На виконання умов договору № 0304/1 від 03.04.2023 року сторони 03.04.2024 року склали Специфікації №1, №2 та №3, якими сторони узгодили номенклатуру та вартість Товарів, що поставляються.

Па підставі Договору постачальником ТОВ «ВЕЛВСТРОЙ» було виставлено рахунки на оплату № 9 від 03.04.2024 року, № 7 від 03.04.2024 року, асортимент та вартість яких відповідає Товарам, зазначеним у Специфікаціях № 3 та № 1 до Договору.

11.04.2024 року «ТОВ «АЛЬКАРІС» здійснило авансовий платіж в безготівковій формі на поточний рахунок позивача, що підтверджується Платіжною інструкцією № 144 від 11.04.2024 року та Випискою банка від 11.04.2024 року.

Після цього ТОВ «ВЕЛВСТРОЙ» складено податкову накладну № 17 від 11.04.2024 року та податкову накладну № 15 від 11.04.2024.

20.06.2024 року позивач здійснив поставку обладнання та виконав монтаж поставленого обладнання, що підтверджується видатковою накладною № 26 від 20.06.2024 року та актом виконаних робіт № 27 від 20.06.2024 року. У зв`язку з зазначеним позивачем було сформовано податкову накладну № 34 від 20.06.2024 року.

Вказані податкові накладні позивачем було направлено для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних Державною податковою службою України за результатом обробки документу реєстрацію вказаних податкових накладних було зупинено на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України:

квитанція від 05.05.2024 р. № - зупинено реєстрацію податкової накладної № 17 від 11.04.2024 р.;

квитанція від 05.05.2024 р № - зупинено реєстрацію податкової накладної № 15 від 11.04.2024 р.;

квитанція від 11.07.2024 р. № - зупинено реєстрацію податкової накладної № 34 від 20.06.2024 р.

Згідно зазначених квитанцій підставою для зупинення податкових накладних визначено «Обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій» та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У квитанції від 11.07.2024 р. № , якою зупинено реєстрацію податкової накладної № 34 від 20.06.2024 р., також запропоновано надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

12.08.2024 року Позивачем було направлено Повідомлення № 36 про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме податкової накладної № 17 від 11.04.2024 року з додатками в кількості 8 документів.

04.11.2024 року Позивачем було направлено Повідомлення № 39 про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме податкової накладної № 34 від 20.06.2024 року з додатками в кількості 15 документів.

08.11.2024 року Позивачем було направлено Повідомлення № 40 про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме податкової накладної № 15 від 11.04.2024 року з додатками в кількості 13 документів.

За результатами розгляду повідомлення та доданих додаткових документів комісією Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення:

№11642323/43761043 від 15.08.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.04.2024 № 17;

№12043426/43761043 від 12.11.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.04.2024 №15;

№12025800/43761043 від 07.11.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.06.2024 №34;

В усіх оскаржуваних рішеннях підставою для відмови у реєстрації податкової накладної визначено: «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства» та у графі «додаткова інформація» вказано: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів(робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Позивачем були подані скарги на вище перелічені рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, до яких були також додані пояснення та копії документів, на підтвердження реальності здійснення операції по зазначеним податковим накладним.

Однак, рішеннями Комісії центрального рівня від 04.09.2024 № 57374/43761043/2, від 28.11.2024 № 72924/43761043/2, від 21.11.2024 № 71706/ скарги залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Позивач, вважаючи що відповідач безпідставно відмовив у реєстрації податкових накладних, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165 у редакції від 09.12.2023, та у редакції від 16.06.2024 чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення).

Згідно п. 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пункт 4 Порядку №1165 визначає, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

У свою чергу, пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п.п. 7-8 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Згідно з п. 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 11 Порядку №1165 визначено, що У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.

Як встановлено судом, реєстрація податкових накладних №17 від 11.04.2024 року, №15 від 11.04.2024 року, №34 від 20.06.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з підстав: Обсяг постачання товару/послуги, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій».

Суд зазначає, що Критерії ризиковості здійснення операцій є Додатком №3 до Порядку №1165.

Пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій передбачено такий критерій:

Обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.

У квитанції про зупинення контролюючий орган запропонував надати платнику податку пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Під час розгляду справи суд встановив, що з метою подальшої реєстрації (після зупинення) податкових накладних №17 від 11.04.2024 року, №15 від 11.04.2024 року, №34 від 20.06.2024 року позивачем направлено до контролюючого органу Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з додатками та поясненнями.

На переконання позивача, обсяг інформації, що містився у вказаних документах, був достатнім для встановлення факту відсутності критеріїв ризиковості, передбачених п.1. «Критеріїв ризиковості здійснення операцій Додаток №3 до Порядку №1165.

Суд погоджується з наведеними доводами позивача.

Відповідач у відзиві підтвердив, що, на виконання Порядку №1165, позивачем було подано до контролюючого органу Повідомлення з додатками.

Вирішуючи цей спір, суд виходить із того, що можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом переліку цих документів.

Так, судом встановлено, що у квитанціях про зупинення реєстрації ПН/РК платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі розрахунків коригування.

В квитанції від 11.07.2024 р. № , якою зупинено реєстрацію податкової накладної № 34 від 20.06.2024 р., також запропоновано надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Однак, у цих квитанціях контролюючий орган не конкретизував, які саме документи необхідно надати платнику податків, та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, щоб реєстрація ПН стала можливою.

Вказані обставини є свідченням невідповідності рішень контролюючого органу про зупинення реєстрації ПН вимозі правової визначеності.

У свою чергу, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо надання необхідного обсягу документів.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації ПН/РК.

Зупинення реєстрації ПН/РК не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача.

Аналогічні висновки висловлені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 червня 2021 року по справі №2040/7098/18.

Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі Порядок № 520 у редакції від 30.09.2023, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Згідно з п. 4 Порядку №520, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначений перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який (перелік) може включати:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Суд зауважує, що вжите у цій нормі словосполучення «може включати» передбачає, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним.

Саме тому форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачена у додатку до Порядку № 520 чітко встановлює, що «документи, які не надано» необхідно підкреслити. А отже контролюючий орган повинен визначити конкретно ті документи, яких не надано платником податків.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Пункт 9 Порядку № 520, викладений в редакції Наказу Міністерства фінансів № 19 від 12.01.2023, № 394 від 14.07.2023, передбачає наступний порядок розгляду контролюючим органом поданих платником податків письмових пояснень та копій документів до зупинених ПН/РК.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до п. 10 Порядку № 520, у редакції Наказу Міністерства фінансів № 19 від 12.01.2023, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як встановлено судом з матеріалів справи, Комісією прийнято оскаржувані рішення саме з підстави надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У графі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» вказано: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

З наведеного слідує, що відповідачем прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №17 від 11.04.2024 року, №15 від 11.04.2024 року, №34 від 20.06.2024 року з підстав надання копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Водночас, відповідач жодним чином не конкретизував, які з поданих ТОВ «ВЕЛВСТРОЙ» копій документів, складені/оформлені із порушенням законодавства, та у чому полягають ці порушення.

Відповідач зазначив загальну фразу: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Проте, суд звертає увагу на те, що разом із Повідомленнями № 36 від 12.08.2024 року, № 39 від 04.11.2024 року та № 40 від 08.11.2024 року позивачем подано достатній перелік документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.

З адміністративного позову вбачається, що позивачем виписано податкові накладні за першою подією, а саме, отримання позивачем оплати товару, та на підтвердження підстав здійснення операцій по податковим накладним №17 від 11.04.2024 року, №15 від 11.04.2024 року, №34 від 20.06.2024 року, надіслано до контролюючого органу пояснення та документи, що підтверджують дану операцію.

Враховуючи викладене, позивачем виконано вимоги квитанції та надано необхідні відповідні пояснення і документи для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав, що позивачем не було надано документації для підтвердження дійсності господарської операції, а саме: 1.3 пункту 1 договору №0304/1 асортимент, номенклатура товару, його кількість, вартість і строки поставки визначаються у специфікації. Згідно підпунктів 2.1, 2.2, 2.4 цього ж договору дана специфікація є невід`ємною частиною договору, проте контролюючому органу не було надано даної специфікації для підтвердження дійсності господарської операції.

Надаючи оцінку наведеному суд зауважує, що платник податку на стадії реєстрації ПН не повинен доводити реальність господарської операції, а висловлені відповідачем зауваження стосується договірних відносин сторін.

Суд також враховує, що Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі № 360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі № 824/245/19-а та ряді інших наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Поміж іншого, суд вважає зазначені обставини такими, що не відповідають дійсності, адже з направлених Позивачем Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної пояснень від 12.08.2024 №36-2024, від 04.11.2024 №39-2024, від 08.11.2024 №40-2024 вбачається, що Позивач на адресу контролюючого органу направив Сканкопію Договору № 0304/01 від 03.04.2024 року з додатками. У свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що Додатком № 1 до Договору поставки № 0304/01 від 03.04.2024 року є Специфікація № 1 від 03.04.2024 року, Специфікація № 2 від 03.04.2024 року, Специфікація № 3 від 03.04.2024 року, Специфікація № 4 від 03.04.2024 року. Отже, специфікації надавались контролюючому органу.

Окрім того суд зазначає, що доводи відповідача щодо ненадання позивачем певних документів наведені лише у відзиві на позовну заяву та не були відомі платнику податків під час зупинення реєстрації ПН та прийняття відповідачем рішень про відмову реєстрації ПН.

Далі у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що відсутня низка документів вказаних в пункті 5 порядку 520 «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних»: документи щодо постачання, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів, що в свою чергу є порушенням порядку 520.

Щодо даного зауваження відповідача, суд повторно зауважує, що вжите у пункті 5 порядку 520 словосполучення «може включати» передбачає, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним. Саме тому форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачена у додатку до Порядку № 520 чітко встановлює, що «документи, які не надано» необхідно підкреслити. А отже контролюючий орган повинен визначити конкретно ті документи, яких не надано платником податків.

Що стосується доводів відповідача у відзиві про те, що у Позивача відсутня прийнята таблиця даних платника податку на додану вартість із кодом УКТЗЕД/ДКПП 43.29, 9506 як таким, що на постійній основі постачається/виготовляється суд зазначає, що подання до ДПС таблиці даних платника податку за встановленою формою (додаток 5) є правом платника податку (а не обов`язком) для безумовної реєстрації ПН. Тобто законодавець надав право платнику податків подати Таблицю даних платника податку на додану вартість та якщо вона буде врахована, це є підставою для безумовної реєстрації податкової накладної. В іншому випадку діють загальні правила щодо реєстрації податкової накладної. Відсутність прийнятої Таблиці не є безумовною підставою для зупинення податкової накладної.

Поряд з цим, суд зазначає, що припущення контролюючого органу щодо складення документів, з порушеннями законодавства, зазначені ним лише у відзиві на адміністративний позов, та не були відомі платнику податків під час зупинення реєстрації податкових накладних та прийняття відповідачем рішень про відмову реєстрації податкових накладних.

Тобто, якщо б відповідач повідомив позивачу про наявність у нього зауважень/сумнівів щодо платіжних документів, то позивач мав би змогу надати підтверджуючи документи, пояснення тощо.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що доводи відповідача щодо надання платником податку копій первинних документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, не відповідають дійсним обставинам справи.

При цьому, суд звертає увагу, що висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях «документи, надані позивачем є сумнівними та ймовірно складені з порушенням законодавства».

Отже, позиція відповідача не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податку рішення.

У відзиві представник відповідача також зазначив про ненадання позивачем разом з повідомленням достатніх документів.

Натомість, спірні рішення не обґрунтовані фактом ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем було направлено Позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, за формою згідно з додатком 2 до Порядку №520, з пропозицією щодо надання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування.

Таким чином неможливо встановити, що саме порушив позивач, а саме: товариством надано копії документів, що складені з порушенням законодавства, чи документи є недостатніми, або документи надано у недостатній кількості та складені з порушенням законодавства.

Надаючи правову оцінку прийнятим відповідачем рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної, суд вкотре зазначає про те, що контролюючий орган визначив лише загальні підстави прийняття такого рішення, не зазначивши конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття.

На вирішення питання щодо правомірності оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкової накладної впливає й той факти, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації ПН, теж не є законним.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постановах від22.07.2019 у справі №815/2985/18, від10.04.2020 у справі №819/330/18, висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, контролюючий орган не довів обґрунтованості відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №17 від 11.04.2024 року, №15 від 11.04.2024 року, №34 від 20.06.2024 року.

З огляду на вказане вище, суд доходить висновку, що рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань реєстрації податкових накладних №11642323/43761043 від 15.08.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.04.2024 № 17, №12043426/43761043 від 12.11.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.04.2024 №15, №12025800/43761043 від 07.11.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної від 20.06.2024 №34, належить визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

За приписами пункту 20 Порядку № 1246, внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних реєстр відомостей щодо ПН та РК, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

Суд також враховує, що чинним законодавством України покладено на ДПС України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, свобода розсуду фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18.

Таким чином, у даному випадку, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні №17 від 11.04.2024 року, №15 від 11.04.2024 року, №34 від 20.06.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За змістом частини 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 р. у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу представником позивача були надані наступні докази (у копіях):

договір 19-08/24 від 19.08.2024 року про надання правової допомоги, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням;

акт виконаних робіт № 5 від 02.12.2024 року за договором 19-08/24 від 19.08.2024 року про надання правничої допомоги;

платіжна інструкція № 2093 від 02.12.2024 на підтвердження оплати позивачем наданих послуг згідно Акта виконаних робіт № 5 від 02.12.2024 року.

Відповідно вказаного акту наданих послуг № 5 від 02.12.2024 року Адвокатом надано та прийнято Клієнтом такі послуги:

- консультація в області права - 2000 грн.

- складання позовної заяви до суду про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - 6000 грн.

Відповідно Акту № 5 від 19.09.2024 року загальна вартість наданих послуг склала 8000,00 грн.

Враховуючи незначну складність справи, досліджені докази, що надані на підтвердження понесених позивачем витрат на оплату правової допомоги, вимоги чинного процесуального законодавства щодо справедливого вирішення спорів та дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, що належать розподілу між сторонами у сумі 8000 грн. та наявність підстав для зменшення розміру витрат на оплату правової допомоги.

Під час визначення суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Під час вирішення судом питання відшкодування витрат на правову допомогу, суд повинен дослідити відповідність наданих видів допомоги критеріям видів правової допомоги, визначених статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі № 826/7375/18.

Таким чином, аналізуючи документи надані представником позивача на підтвердження витрат на правничу (правову) допомогу, враховуючи категорію та складність справи, ціну та предмет позову, з огляду на розгляд справи без проведення судових засідань, а також наявність сталої судової практики щодо спорів з даним предметом позову, суд вважає справедливим, розумним та співмірним розміром професійної правової допомоги, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 4000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що позивачем заявлено три немайнові вимоги, за які сплачується судовий збір, а також три похідні вимоги, за які судовий збір не сплачується.

Позивач при зверненні до суду по даній справі сплатив судовий збір у сумі 9084,00 грн.

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, суд, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, здійснює розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області, у складі якого утворено Комісію, що прийняла оскаржуване рішення, яке судом визнано протиправним та скасоване, у розмірі 9084 грн. (де 9084,00 грн. - ставка судового збору за звернення до суду з позов, що містить три вимоги немайнового характеру).

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Радчука А.А. у відпустці у період з 23.01.2025 року по 07.02.2025 року, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 10 лютого 2025 року (перший робочий день).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛВСТРОЙ" (вул. 40-річчя Перемоги, 58, смт. Таїрове, Одеський рай., Одеська обл., 65496, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати податкову накладну задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.08.2024 №11642323/43761043 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 11.04.2024 № 17 на суму 156760,00 грн.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 11.04.2024 № 17 на суму 156760,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.11.2024 №12043426/43761043 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 11.04.2024 №15 на суму 264 314,40 грн.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 11.04.2024 №15 на суму 264 314,40 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.11.2024 №12025800/43761043 про відмову в реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 20.06.2024 №34 на суму 7838,00 грн.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛВСТРОЙ» від 20.06.2024 №34 на суму 7838,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛВСТРОЙ" (вул. 40-річчя Перемоги, 58, смт. Таїрове, Одеський рай., Одеська обл., 65496, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9084,00 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛВСТРОЙ" (вул. 40-річчя Перемоги, 58, смт. Таїрове, Одеський рай., Одеська обл., 65496, ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук