Справа № 620/1292/23
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 лютого 2025 року Чернігів Справа № 620/1292/23
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду звіти Інформаційного агентства про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Інформаційного агентства про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23, встановити строк для подання відповідачем звіту про виконання рішення суду протягом 30 календарних днів.
Свою заяву мотивує невиконанням відповідачем рішення суду, що набрало законної сили.
На адресу суду надійшли звіти Інформаційного агентства про виконання судового рішення, повідомили, що 27.06.2024 було отримано додаткові асигнування та виплачено позивачу суму в розмірі 4818,51 грн.
Позивачем було подано відповіді на звіти відповідача, в яких вказав на невірність розрахунку доплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки та не включення до розрахунку щомісячної додаткової винагороди.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23 позов ОСОБА_1 до Інформаційного агентства про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Інформаційного агентства правопорядку щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 29.01.2018; зобов`язано Інформаційне агентство нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 29.01.2018, в решті позову відмовлено.

Ухвалою суду від 16.05.2024, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень у справі за позовом ОСОБА_1 до Інформаційного агентства про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено в повному обсязі, встановлено Інформаційному агентству новий строк для надання звіту про виконання судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23 до 17.06.2024, витребувано у Інформаційного агентства докази звернення до головного розпорядника бюджетних коштів щодо отримання коштів для виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23, результатів розгляду такого звернення.

Відповідно до частин першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини першої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до статті 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, судом встановлено, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23 відповідачем було нараховано та виплачено ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2018 рік в розмірі 12815,13 грн. (з відрахуванням від загальної суми 13010,28 грн 1,5 % військового збору), що підтверджується платіжною інструкцією № 459 від 21.09.2023 (т. 1 а.с. 131, 143).

Згідно розрахунку компенсації за невикористані дні додаткової відпустки відповідачем для розрахунку була взята сума грошового забезпечення на день звільнення: оклад за військове звання 135,00 грн, посадовий оклад 1150,00 грн, надбавка за вислугу років 449,75 грн, надбавка за особливості проходження служби 867,38 грн, премія 4600,00 грн (т. 1 а.с. 144).

Разом з тим, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі № 620/1161/23 позов ОСОБА_1 до Інформаційного агенства про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Інформаційного агенства щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 29.01.2018 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року; зобов`язано Інформаційне агенство нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 29.01.2018 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110523692).

Так, враховуючи вказане рішення у справі № 620/1161/23, відповідачем було проведено донарахування грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2018 рік в розмірі 4818,51 грн з урахуванням індексації грошового забезпечення (т. 2 зворот а.с. 65).

Разом з тим, відповідачем не надано суду детальний розрахунок проведеної доплати в розмірі 4818,51 грн.

Крім того, суд зазначає, що наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329, було затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі Інструкція № 260 в редакції, чинній на час звільнення позивача, 29.01.2018).

Суд зазначає, що пунктами 37.9-37.11 Інструкції № 260 передбачено виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та грошової компенсації за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки

Розрахунок грошового забезпечення за час щорічної основної відпустки, визначеної в пунктах 37.5 та 37.6 цієї Інструкції, та грошової компенсації, визначеної в пунктах 37.9-37.11 цієї Інструкції, здійснюється виходячи з окладу за військовим званням, посадового окладу та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою штатною посадою, що ним займалася (пункт 37.13 Інструкції № 260).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, було закріплено питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

На виконання зазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 наказом Міністерства оборони України від 24.10.2016 № 550 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, відповідно до якої щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого розраховується грошова компенсація за невикористані дня додаткової відпустки.

Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, яка у постанові від 06.09.2019 в справі № 522/2738/17 дійшла наступних висновків.

Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як розрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що оскільки останні 24 місяці перед звільненням позивача додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою № 889, нараховувалась і виплачувалась йому щомісяця, що не заперечувалося та не спростовувалося відповідачем, підстави вважати таку винагороду одноразовим та нерегулярним видом грошового забезпечення відсутні.

Отже, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 в справі № 522/2738/17 дійшла висновку, що додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, не є одноразовим та нерегулярним видом грошового забезпечення.

У постанові від 10.11.2021 у справі №825/997/17 Велика Палата Верховного Суду підтвердила вказану правову позицію.

Так, Верховний Суд в постанові від 29.11.2021 у справі № 520/5984/2020 вказав, що ознаки щомісячної додаткової грошової винагороди, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, відповідають ознакам додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер, то, відповідно, вказана складова повинна включатися до розрахунку грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учасника бойових дій.

У даній справі на підставі довідки від 16.02.2018 № 197/184 про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 29.01.2018 судом встановлено, що щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалась останні 24 місяці перед звільненням, а тому протиправно не була включена до розрахунку компенсації за невикористані дні додаткової відпустки позивача (т. 1 а.с. 144).

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно частини першої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

З огляду на викладене, зважаючи на надані відповідачем обґрунтування, надані докази вжиття ним заходів для виконання судового рішення, із врахуванням часткового виконання відповідачем судового рішення, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття звітів від 14.06.2024, від 28.06.2024 про виконання рішення суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23.

Водночас, враховуючи, що рішення суду виконано не в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення нового строку для подання звіту про виконання рішення суду.

Керуючись статтями 241-242, 248, 382, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти звіти Інформаційного агентства від 14.06.2024, від 28.06.2024 про виконання рішення суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23.

Встановити Інформаційному агентству новий строк для надання звіту про виконання судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23, в тому числі детального розрахунку проведеної доплати в розмірі 4818,51 грн три місяці з дня отримання даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.02.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА