Справа № 240/14458/24
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови.
Рішенням суду від 26 грудня 2024 року постановлено позов задовольнити.

До суду 31.12.2024 надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 7 000,00 гривень та 2400,00 гривень витрати на здійснення перекладу документів. В обґрунтування заяви вказує, що на підставі Договору про надання правової допомоги від 05.09.2023 року, який укладено між Адвокатом Євораускасом Александрас Йоно, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001223 видане 11 березня 2021 року Радою адвокатів Житомирської області, що діє на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , позивачу було надано комплекс послуг професійної правничої допомоги. Так, згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 30.12.2024 року за договором про надання правової допомоги від 17.07.2024 року Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 отримано комплекс послуг професійної правничої допомоги на загальну суму 7 000,00 гривень. Крім того звертає увагу суду й на той факт, що під час розгляду справи позивач звернувся до ТОВ «Глобал Лінго Груп» для здійснення перекладу документів, які були долучені в якості доказів до позовної заяви, факт надання послуг перекладу є долучений акт приймання-передачі наданих послуг №247 від 06 серпня 2024 року.

Заперечення Волинської митниці на заяву про ухвалення додаткового рішення надійшли до суду 06.01.2025. Заперечуючи щодо задоволення заяви позивача, представник відповідача зазначає, що докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення за умови попередньої заяви про це від учасника судового процесу і лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів. Вказує також. відповідач, що у заяві від 31.12.2024 про ухвалення додаткового рішення теж відсутнє обґрунтування про те, що у позивача була відсутня можливість вчасно подати до суду документи на підтвердження понесених таких витрат до 26.12.2024, тобто до моменту винесення Житомирським окружним адміністративним судом основного рішення. При цьому, більшість документів, які долученні до заяви від 31.12.2024 року вже були наявні у позивача на момент винесення рішення, адже, акт приймання-передачі наданих послуг №247 від 06.08.2024 року, договір про надання правової допомоги б/н від 17.07.2024 року, додаток №1 до договору від 17.07.2024 року. Тобто, з огляду на вищевказане у представника позивача була можливість надати усі документи на підтвердження понесених судових витрати до судових дебатів/вирішення справи по суті, так як вони було наявні у позивача. Відповідач вважає, що оскільки позивач не дотримався процесуальних норм закону, після того, як ухвалено рішення, у суду відсутні процесуальні підстави для вирішення питання про розподіл витрат відповідно до статті 252 КАС України. Враховуючи викладене, заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про компенсацію судових витрат на правничу допомогу та перекладача задоволенню не підлягає. Просить відмовити у задоволенні заяви.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, зазначає наступне.

Рішенням суду від 26.12.2024 ухвалено: "Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Державної митної служби України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 5674 ( п`ять тисяч шістсот сімдесят чотири) гривня 00 копійок".

У рішенні суду від 26.12.2024 вказано: "До суду 21.08.2024 надійшла заява позивача щодо розміру витрат, які сторона на понести у зв`язку з розглядом справи. У заяві заявляє, що ним, внаслідок розгляду даної судової справи, будуть понесені витрати на професійну правничу допомогу (оплата послуг адвоката) у загальному розмірі 7 000,00 грн. (сім тисяч грн. 00 коп.) та 2800,00 грн. (дві тисячі вісімсот грн. 00 коп.) витрати, які понесені у зв`язку з перекладом декадентів які подані в якості доказів до позовної заяви. Докази понесення вищезазначених витрат будуть подані у встановлений законом строк. Станом на дату розгляду справи, до суду не надано доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи. У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати у вигляді судового збору, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі."

Отже, питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу та витрат на оплату робіт перекладача під час розгляду справи по суті, судом не вирішувалось.

Разом з тим, позивачем до ухвалення рішення у справі повідомлено суд про намір подати такі докази.

Частиною першою та третьою статті 132 Кодекс адміністративного судочинства України визначено:

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За приписами статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 03 травня 2023 року у справа №140/6689/20 та від 26 грудня 2023 року у справі №380/6904/23, склад та розмір судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу та/або проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, документи, що свідчать про оплату експертизи, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем додано:

договір про надання правової допомоги від 17.07.2024 у якому вказано, що за виконання роботи, яка передбачена умовами цього договору, клієнт сплачує суму, у розмірі, порядку та строки, що визначені у Додатку 1 до цього договору (п. 4.1 договору);

ордер серії АМ №1081514 від 17.07.2024;

додаток 1 до договору про надання правової допомоги від 17.07.2024, у якому вказано, що розрахунок за надані адвокатом послуги проводяться протягом 15 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (п. 3 додатку 1 до договору);

акт приймання - передачі наданих послуг від 30.12.2024, у якому вказано перелік виконаних робіт та кількість годин, а також зазначено: "За фактом підписання даного Акту Сторони підтверджують, що загальна фіксована сума, яка підлягає сплаті Клієнтом на користь адвокату становить 7000,00 гривень без ПДВ".

Судом досліджено надані позивачем докази та встановлено наявність документального підтвердження понесення позивачем витрат у розмірі 7000,00 грн на професійну правничу допомогу.

При цьому суд зазначає, що за умовами вказаних вище договору та додатку до нього, розрахунок за надані адвокатом послуги проводяться протягом 15 робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, який було підписано 30.12.2024.

Отже, надати вказані докази до ухвалення рішення суду у справі, позивач не міг.

Частинами третьою - восьмою статті 137 КАС України встановлено, що спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до суду було надано документи, переклад яких з іноземної мови було здійснено Центром перекладів ТОВ "Глобал Лінго Груп".

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем надано акт приймання - передачі наданих послуг №247 від 06.08.2024 .

Судом досліджено вказаний документ та встановлено відсутність у ньому ідентифікуючих даних щодо кількості та назви документів, переклад яких було здійснено.

Зазначена обставина унеможливлює встановити, що позивачем при розгляді справи №240/14458/24 пронесено витрати на оплату робіт (послуг) перекладача у розмірі, що вказаний у Акті приймання - передачі наданих послуг №247 від 06.08.2024.

Отже, відсутні докази понесення позивачем витрат на оплату робіт (послуг) перекладача.

За приписами частини першої, сьомої та дев`ятої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зауважує, що положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що заявлені позивачем до відшкодування 7000,00 грн витрат на професійну правову (правничу) допомогу є обґрунтованими, відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача не становить надмірний тягар для останнього, що відповідає принципу розподілу таких витрат. Окрім того, заявлений розмір витрат є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) за обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Разом з тим, відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на оплату робіт (послуг) перекладача з підстав, що вказані вище.

Керуючись статтями 139, 242-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Частково задовольнити заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Державної митної служби України на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук

ухвалено додаткове судове рішення, в тому числі за ініціативою суду