Справа № 380/19704/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 рокуЛьвівСправа № 380/19704/24 пров. № А/857/29658/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновська Н.В., Шавель Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду Кузана Р.І., від 16 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви у справі № 380/19704/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 14.03.2024 року № 13 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності на підставі заяви від 07.03.2024 року, зарахувавши до стажу періоди військової служби та періоди здійснення підприємницької діяльності.

25 вересня 2024 року суддя Львівського окружного адміністративного суду прийняв ухвалу, якою позовну заяву залишив без руху. Суддя вказав, що позивач не сплатив судовий збір за подання позовної заяви, подав не засвідчені копії документів, не подав докази, якими обґрунтовує свої позовні вимоги заяви про призначення пенсії, та не подав доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом.

11.10.2024 року позивач подав заяву на усунення недоліків позовної заяви.

16 жовтня 2024 року суддя Львівського окружного адміністративного суду прийняв ухвалу, якою позовну заяву повернув позивачу.

Приймаючи цю ухвалу суддя виходив з того, що позивач не долучив до позовної заяви копії документів відповідно до кількості сторін у справі. Крім того, позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Не погодившись із цією ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу і направити справу на продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує, покликаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду і Верховного Суду, викладені у справах № 646/7115/17, № 522/2738/17 та № 646/6250/17, згідно із якими, у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Апеляційний суд встановив, що суд повернув позовну заяву позивачу через те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, оскільки відповідач прийняв оскаржене рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 14.03.2024 року, а позов позивач подав 17.09.2024 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який регулює питання призначення пенсії по інвалідності не встановлює спеціального строку звернення до суду за захистом порушеного права на отримання певного виду пенсії чи додаткової виплати за цим Законом, відтак застосуванню підлягає шестимісячний строк звернення до суду, визначений частиною другою статті 122 КАС, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Апеляційний суд встановив, що оскаржене позивачем рішення № 13 про відмову у призначенні пенсії відповідач прийняв 14.03.2024 року. Позовну заяву позивач подав 17.09.2024 року, що свідчить про те, що позивач подав позовну заяву на три дні пізніше шестимісячного строку, якщо його обчислювати з дати прийняття рішення.

Однак, КАС України пов`язує вілік строку звернення до суду з моментом коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, в цьому випадку про рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії.

Апеляційний суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази того коли позивач дізнався про оскаржене рішення відповідача, тому суд першої інстанції зробив помилковий висновок про пропуск шестимісячного строку звернення до суду щодо оскарження рішення відповідача № 13 від 14.03.2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Що стосується висновку судді суду першої інстанції про те, що підпис позивача на документах долучених до позовної заяви не збігається із підписом, який є у паспорті та заяві про призначення пенсії, то апеляційний суд звертає увагу на те, що такі висновки судді ґрунтуються на припущеннях, тому не можуть братись до уваги при ухваленні рішення. Крім того, ця обставина не була зазначена в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, що позбавило позивача права надати відповідні пояснення .

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає необґрунтованим повернення позовної заяви із цієї підстави.

Вказані висновки апеляційного суду, є достатніми для прийняття рішення про те, що суддя суду першої інстанції, достовірно не встановивши обставин, які мають значення для вирішення питання про відкриття провадження у справі, передчасно повернув позовну позовну заяву позивачеві.

Інші доводи апеляційної скарги та висновки суді суду першої інстанції на вищевказаний висновок апеляційного суду не впливають, тому апеляційний суд їх до уваги не бере.

Зважаючи на наведені вище міркування, апеляційний суд вважає, що суддя помилково повернув позовну заяву позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права щодо повернення позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалу судді першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року у справі № 380/1904/24 скасувати та прийняти постанову, якою справу № 380/1904/24 направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель