Справа № 160/30954/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Боженко Н.В.
за участі секретаря судового засідання: Сватко Є.А.
представника позивача: Дружина Т.Г.
представника відповідача: Тараненко М.С.
представника третьої особи-1: Колодка Б.О.
представника третьої особи-2: Снісаренко Н.С.
21 листопада 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суд надійшла позовна заява Державного підприємства Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова (далі позивач) до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі відповідач), третя особа-1: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа-2: Міністерство фінансів України, в якій позивач просить:
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність подання відповідача №9 від 24.09.2024 року. Стверджує, що спірне подання винесено в порушення норм Конституції України, Закону України «Про фінансове оздоровлення Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 року №1987-VIII та №769-IX. Даними нормативно-правовими актами визначено, що заборгованість, яка рахується за позивачем перед державою станом на 01.01.2021 року сплачується щокварталу рівними частинами протягом 10 років, починаючи з 2025 року. Натомість відповідачем застосований підзаконний нормативний акт - Постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року №174, яка не регулює питання обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 2004 році
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали усунути недоліки позовної заяв.
16 грудня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від представника третьої особи-1 в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що вважати подання індивідуальним актом, який встановлює обов`язок стягнення боргу, означає стверджувати, що органи ДКСУ виконують владні управлінські функції відносно податкових органів (наділяють їх правами). Зазначене не узгоджується зі структурою системи виконавчої влади України, у якій органи ДПС та органи ДКСУ не підпорядковані один одному. Сам факт внесення подання не створює для позивача жодних прав та обов`язків, оскільки рішення про стягнення чи відмову у стягнення боргу приймає суд, у випадку якщо податковий орган звертається з відповідним позовом.
18 грудня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від представника третьої особи-2 в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що фактично реструктуризацію не проведено, сума простроченої заборгованості підприємства перед державним бюджетом за Угодою про порядок відшкодування витрат державного бюджету, які можуть виникнути внаслідок виконання гарантійних зобов`язань держави, укладеною 26.05.1998 між Міністерством фінансів України та підприємством, станом на 01.09.2024 становить 117 626 181,76 дол. США. У зв`язку з чим, відповідно до законодавства України Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровської області було внесене Подання № 9 від 24.09.2024 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 № 174 «Питання обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості». Доказів, які б спростовували факт існування за позивачем вказаної простроченої перед державними бюджетом заборгованості до суду не надано. Відповідне подання не є актом індивідуальної дії, а лише є інформацією відповідно до п. 10, 15 Постанови, яким органи Казначейства інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.
19 грудня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що відповідне подання не є актом індивідуальної дії, а лише є інформацією відповідно до п. 10 Постанови яким органи Казначейства інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені. Тобто винесення відповідного подання ніяким чином не впливає на функціонування позивача, а є інформацією для вчинення органом податкової служби відповідних дій, а тому його скасування не призведе до вирішення питання позивача, оскільки інформацією щодо простроченої заборгованості формує Міністерство фінансів України та вже відповідну інформацію надсилає до Державної казначейської служби, як до органу який лише здійснює перерахування коштів у разі стягнення простроченої заборгованості на рахунки. Жодний нормативно-правовий акт, використаний позивачем як основа позиції, не містить прямої норми, котра забороняє головному управлінню формувати відповідне подання як того вимагає чинний і не скасований законом про фінансове оздоровлення, Порядок № 174. Відтак будь-яка ознака протиправності в діях Головного управління відсутня.
Підготовче судове засідання, призначене на 24 грудня 2024 року, відкладено за клопотанням представника позивача. Наступне підготовче судове засідання призначено на 14 січня 2024 року.
13 січня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що Спірне подання сформовано територіальним органом Державної казначейської служби на підставі приписів Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 №621 та Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості від 02.03.2011 №174, та у спосіб визначений цими нормативними актами, з метою виконання приписів ст.17 Бюджетного кодексу України. Тобто, воно прийнято суб`єктом владних повноважень на виконання своїх функцій, а тому є рішенням суб`єкта владних повноважень, в розумінні статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскільки спірне подання стосується прав Позивача у даній справі, отож створює у нього й відповідні обов`язки.
В підготовче судове засідання, призначене на 14 січня 2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначео справу до судового розгляду по суті на 28 січня 2025 року.
В судове засідання, призначене на 25 січня 2025 року, представники учасників справи з`явились, надали пояснення та виступили з промовами в судових дебатах.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та об`єктивно оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.
Відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.
У 1995 році був утворений міжнародний консорціум SLC, до якого входили: американська фірма Boeing Commercial Space Company (40% капіталу), російська ракетно-космічна корпорація «Енергія» (25%), Українські КБ «Південне» (5%), ДП «ВО ПМЗ ім. О. М. Макарова» (10%) і норвезька суднобудівна компанія Aker Kvaerner (20%).
Указом Президента України від 04.03.1998 року №166/98 «Про виконання базової угоди від 02.04.1996 року №329 між виробничим об`єднанням «Південний машинобудівний завод» (правонаступником якої є Державне підприємство «Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова») і компанією Sea Launch Company, з метою забезпечення виконання зобов`язань базової угоди від 02.04.1996 року №329 з компанією «Sea Launch SLC» уповноважено Міністерство фінансів України надавати від імені України безумовні та безвідкличні гарантії на користь кредиторів під забезпечення повернення коштів, які залучаються у межах програми «Морський старт» для виконання базової Угоди №329 з компанією «Sea Launch SLC».
Між ДП «ВО «Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» (позичальник) та іноземними компаніями Colvis Finense Limited (кредитор), First Manhattan Capital Group Limited (передавач) укладено угоду про кредит під державну гарантію в розмірі 107500000 доларів США строком на 5 років.
Кредитні кошти позивачем отримані в лютому 2004 року з кінцевим терміном погашення, включаючи відсотки, 02.02.2009 року.
Цільове використання коштів виділене для фінансування виробництва ракет «Зеніт» у межах програми «Морський старт» для їх постачання компанії Sea Launch Company.
Виконання зобов`язань позивачем цією кредитною угодою забезпечене Платіжною гарантією Міністерства фінансів України №27-304/166 від 27.05.1998 року.
У 2009 році Консорціум оголосив про банкрутство та фінансову реорганізацію.
У 2010 році рада директорів Консорціуму прийняла рішення про консолідацію 95% капіталу на користь російської ракетно-космічної корпорації «Енергія».
Відповідно до пункту 4.1 Додаткової угоди №7 від 14.07.2011 року до угоди від 26.05.1998 року, позичальник зобов`язується погасити заборгованість перед Гарантом рівними частинами протягом 10 (десяти) років, починаючи з 15.01.2016 року шляхом перерахування на користь Гаранта щоквартальних платежів у валюті Кредиту (або в національній валюті за офіційним курсом Національного Банку України на день здійснення платежу) на рахунок державного казначейства України з визначенням в платіжному дорученні призначення платежу, як погашення заборгованості згідно з угодою від 26.06.1998 року. Реквізити рахунку повідомлені Гарантом Позичальнику додатково.
На суму заборгованості не нараховуються відсотки.
Належними для здійснення Позичальником щоквартальних платежів по погашенню заборгованості перед Гарантом є 15 січня, 15 квітня, 15 липня та 15 жовтня.
Гарант до 31.12.2015 року надає позичальнику плановий графік платежів з відшкодування витрат державного бюджету.
Відповідачем оформлено та направлено на адресу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків подання від 24.09.2024 року №9 щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитом, залученим під державні гарантії з ДП «ВО «Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» (далі Подання).
Подання видано на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року №174 для здійснення до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівельний завод ім. О. М. Макарова» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01.09.2024 року у сумі 4 845 034 188, 90 грн, за офіційним курсом Національного Банку України встановленим на звітну дату 117 626 181,75 USD.
Вважаючи таке Подання протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України, наказами Державної казначейської служби України, іншими актами законодавства України та діє на підставі Положення про Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 21.11.2011 року №120 (в редакції наказу Державної казначейської служби України від 10.05.2018 року №141).
Відповідно до положень Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 року №621, цей Порядок регламентує взаємовідносини вказаних органів у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями з метою забезпечення повноти надходжень до бюджетів та здійснення органами Казначейства та ДПС в межах повноважень контролю за надходженнями до бюджетів податків і зборів та інших платежів, у тому числі контролю за погашенням заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі (п.1 Порядку).
Щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, органи Казначейства надають у паперовому вигляді відповідним органам ДПС подання за формою згідно з додатком 1 до Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року № 174, щодо:
простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками, фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, на суму заборгованості з основного боргу, відсотків та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця у національній валюті з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом;
простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, заборгованості з основного боргу, відсотків, плати за надання гарантій та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця або на дату оформлення подання, у разі надходження коштів до державного бюджету, у національній валюті та валюті кредиту з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом.
Органами Казначейства оформлюються подання на стягнення з боржників простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, облік якої здійснюють органи Казначейства, крім заборгованості, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом України щодо відмови у стягненні заборгованості.
Щодо заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом щодо відмови у стягненні заборгованості, органи Казначейства щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, надсилають відповідним ГУ ДПС інформацію згідно із цим пунктом в електронній формі з використанням відповідного модуля системи електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Про вжиті заходи щодо стягнення простроченої заборгованості органи ДПС щокварталу та за підсумками року не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформують відповідні органи Казначейства з наданням копій документів (постанови, ухвали, рішення суду тощо) (пункт 14 Порядку).
Відповідно до частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Кабінетом Міністрів України 02 березня 2011 року прийнято постанову №174 «Питання обліку заборгованості в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками /фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості», якою затверджений Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості.
Цей порядок регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державною або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надавав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою.
Пунктом 3 даного порядку встановлено, що облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані. Кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок відкритий у Державній казначейській службі.
Згідно із пунктом 8 Порядку Мінфін подає Державній казначейській службі України щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом). Державна казначейська служба України на підставі інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету, щомісячно інформує територіальні органи Державної казначейської служби України, за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені для оформлення подання щодо стягнення простроченої заборгованості.
Відповідно до пункту 15 цього Порядку, прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.
З аналізу вказаних норм вбачається, що Міністерство фінансів України є органом, до повноважень якого входить облік простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії.
У взаємодії з Державною казначейською службою України у терміни, встановлені Порядком №174, Мінфін подає Державній казначейській службі України інформацію про зміну розміру існуючої простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, яка (ДКС України) в свою чергу щомісячно інформує територіальні органи Державної казначейської служби України, за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені для оформлення подання щодо стягнення простроченої заборгованості.
У свою чергу, територіальні органи Державної казначейської служби України, які винесли відповідне подання, направляють його до органів Державної податкової служби задля вчинення останніми заходів щодо стягнення простроченої заборгованості.
Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Відповідач вказував, що сформоване ним Подання носить обліковий та інформаційний характер, а тому воно не є індивідуальним актом, який би породжував будь-які правові наслідки.
Такі доводи відповідача зроблені з посиланням на правовий висновок, сформований Верховним Судом у справі №826/8966/14 за позовом Долинської об`єднаної ДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до ТОВ «АТ Каргілл», (треті особи: Управління ДКС України у Новгородківському районі Кіровоградської області, Філія «Куцівський елеватор» ТОВ «АТ Каргілл») про стягнення коштів.
Так, дійсно, Верховним Судом у постанові від 22.10.2019 року у справі №826/8966/14 зазначено, що саме по собі подання носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою.
Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначаються правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
Відповідно до частин 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Статтею 1 вказаного Закону визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі частиною 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Відтак, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості за бюджетною позичкою, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки тільки первинні документи, які підтверджують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.
Предметом позову у наведеній вище справі №826/8966/14 було стягнення коштів у вигляді простроченої заборгованості перед державою, а тому Верховний Суд, в контексті предмета спору, дійшов висновку про те, що стягнення заборгованості повинно відбуватись саме на підставі первинної документації суб`єкта господарювання, а не на підставі подання, внесеного органами казначейської служби до органів ДПС.
При цьому Верховним Судом у постанові від 22.10.2019 року у справі №826/8966/14 не надавалась оцінка поданню як індивідуальному акту.
Як зазначалось вище, спірне подання видано на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року №174 для здійснення до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівельний завод ім. О. М. Макарова» заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01.09.2024 та є актом індивідуальної дії, який може бути предметом оскарження, а Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в свою чергу, є належним відповідачем.
19 травня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 року №1987-VIII та від 14.07.2020 року №769-IX.
Відповідно до Закону №769-IX за кредитом, залученим 02.02.2004 року в компанії «Colvis Finance Limited» (Великобританія) під державну гарантію, прийнято рішення реструктуризувати заборгованість за даним кредитом на таких умовах:
- підприємство погашає не сплачену станом на 1 січня 2021 року суму заборгованості перед державою щокварталу різними частинами протягом 10 років, починаючи з 2025 року, відповідно до затвердженого Кабінету Міністрів України плану розвитку підприємства;
- на суму заборгованості не нараховуються відсотки. Відсотки, нараховані на суму заборгованості на день прийняття цього Закону, сплачуються в порядку, передбаченому для сплати заборгованості;
- штрафні санкції, нараховані на день прийняття цього Закону, списуються (ст.1). Установлено, що підприємству надається державна підтримка у вигляді компенсації відсоткових ставок за кредитами, що залучаються підприємством для виконання своїх зобов`язань у рамках реалізації міжнародних договорів України, за рахунок коштів, передбачених у законі про Державний бюджет України на відповідний рік (ст.2).
Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих положень Кабінету Міністрів України доручено:
- забезпечити унормування порядку списання заборгованості ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова», передбаченого пунктом 3 цього розділу;
- прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону;
- привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;
- забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону затвердити план розвитку ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова», визначений статтею 1 Закону України «Про фінансове оздоровлення державного підприємства ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова», а також впродовж п`яти років забезпечувати щорічне (до 1 лютого) інформування Верховної Ради України про виконання цього плану.
Тобто, вказаним Законом визначено порядок та строки сплати простроченої заборгованості позивача перед державною за кредитом, наданим під державні гарантії та унормовано, що обов`язок позивача щодо сплати цієї заборгованості виникає лише з 2025 року, а сплата повинна відбуватись щокварталу рівними частинами протягом 10 років.
Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
При цьому, вжите законодавцем формулювання на підставі закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. У межах повноважень означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. У спосіб означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року у справі №9901/43/21).
Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.
Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади.
Пунктом 3 частини 1 статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року №17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.
Ще однією ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин.
Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України.
Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.
Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.
Тож, спірне в даній справі подання, як акт індивідуальної дії, винесене відповідачем всупереч вимогам наведеного закону, адже, станом на час його (подання) складання та направлення до органу ДПС, у позивача не виник обов`язок щодо сплати цієї заборгованості, а заборгованість не набула статусу простроченої.
Наразі Кабінетом Міністрів України не виконані вимоги Закону України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 року №1987-VIII та №769-IX.
До того ж, суд критично ставиться до доводів Міністерства фінансів України щодо відсутності станом на час внесення Подання затвердженого Кабінетом Міністрів України плану розвитку ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» з огляду на таке.
Відповідно до Прикінцевих положень Закону №769-IX від 14.07.2020 року (яким внесено зміни до Закону №3396) Кабінету Міністрів України доручено: забезпечити унормування порядку списання заборгованості державного підприємства ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова», передбаченого пунктом 3 цього розділу; прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону затвердити план розвитку ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова», визначений статтею 1 Закону України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова», а також впродовж п`яти років забезпечувати щорічне (до 1 лютого) інформування Верховної Ради України про виконання цього плану.
Станом на час внесення спірного Подання Кабінетом Міністрів України не виконані вимоги Закону України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 року №1987-VIII та №769-IX, у зв`язку з чим позивачем подано відповідний позов про визнання протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України та зобов`язання вчинити певні дії, а саме, виконати вимоги означених законів, спрямованих на реструктуризацію заборгованості перед державою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року у справі №160/9860/22, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023 року визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не виконання в повному обсязі вимог Закону України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 19.05.2011 року №3396-VI, зі змінами та доповненнями, Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 23.03.2017 року №1987-VIII, Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 14.07.2020 року №769-IX та

Зобов`язано Кабінет Міністрів України виконати вимоги Закону України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 19.05.2011 року №3396-VI зі змінами та доповненнями, Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 23.03.2017 року №1987-VIII, Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 14.07.2020 року №769-IX, а саме: забезпечити ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» державними замовленнями, у тому числі державними оборонними замовленнями, виходячи з можливостей державного бюджету; забезпечити унормування порядку списання заборгованості ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова», передбаченого пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 14.07.2020 року №769-IX; прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» щодо додаткових заходів з фінансового оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 14.07.2020 року №769-IX; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 23.03.2017 року №1987-VIII та Законом України «Про внесення змін до Закону».

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.10.2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі №160/9860/22.

Рішення у справі №160/9860/22 набрало чинності 16.05.2023 року.

Станом на час розгляду цієї справи відсутні докази щодо виконання Кабінетом Міністрів України рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року в справі №160/9860/22, відповідно, відсутній затверджений Кабінетом Міністрів України план розвитку ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова», визначений статтею 1 Закону України «Про фінансове оздоровлення ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» від 19.05.2011 року №3396-VI.

Разом з тим, невиконання Кабінетом Міністрів України приписів Закону №769 та судового рішення у справі №160/9860/22, не може бути підставою для виникнення у позивача обов`язку зі сплати заборгованості станом на 01 вересня 2024 року, всупереч приписам Закону №3396 в редакції Закону №769.

Відтак, суд зазначає, що Законом №3396 врегульовано реструктуризацію заборгованості позивача перед державою, тобто визначено відповідний порядок сплати кредитних коштів, отриманих під державні гарантії, зокрема, визначено строки сплати, періодичність сплати та частки сум, які підлягають погашенню у відповідний період часу.

Разом з тим, існування спірного подання має відповідні правові наслідки для позивача у вигляді фактичної підстави для органу ДПС для реалізації повноважень щодо стягнення з позивача в судовому порядку вказаної у поданні суми заборгованості перед державою.

Отже, приймаючи до уваги наведене, дії ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з внесення Подання є протиправними, оскільки вчинені в порушення норм Конституції України, Закону України «Про фінансове оздоровлення в судовому порядку №3396-VI з подальшими змінами, внесеними Законами України від 23.03.2017 року №1987-VIII та №769-IX, якими визначено, що заборгованість, яка рахується за позивачем перед державою, сплачується щокварталу рівними частинами протягом 10 років, починаючи з 2025 року.

Натомість, відповідачем застосований підзаконний нормативний акт - постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року №174, яка до того ж, не регулює питання обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 2004 році.

Тотожне правозастосування здійснено Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 09.01.2025 року у справі №160/11749/24, від 15.10.2024 року у справі №160/1683/24, від 26.06.2024 року у справі №160/20952/23, від 19.06.2024 року у справі №160/10733/23.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд зазначає, що задовольняє позовні вимоги за змістом, однак приводить їх у відповідність до вимог законодавства та у спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 30280,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.11.2024 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ) до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (490000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 1, ), третя особа-1: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 57, ), третя особа-2: Міністерство фінансів України (04071, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 11, ) про визнання протиправним та скасування подання задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Подання №9 від 24 вересня 2024 року, внесене Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області для здійснення до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», , заходів щодо стягнення простроченої заборгованості (основний борг) за кредитами, отриманими під державні гарантії, станом на 01 вересня 2024 року.

Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (490000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, буд. 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1, ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 30280,00 гривень (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 297, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 лютого 2025 року.

Суддя Н.В. Боженко