Справа № 132/3707/24
Суддя: Сєлін Є. В.
Дата ухвалення: 2025-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/3707/24
Провадження № 2-а/132/11/25
Рішення

Іменем України

06 лютого 2025 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання РИБАК І.Ю., за участі: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ГРІНЧЕНКА Д.М., третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області справу № 132/3707/24 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, третя особа командир взводу 1 взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування у Хмільницькому районі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Черниш Єгор Іванович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3410132 від 04.11.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_3 із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3410132 від 04.11.2024 року командира взводу 1 взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування у Хмільницькому районі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Черниша Є.І. про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510грн.00коп., за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, правил дорожнього руху він не порушував. Поліцейський при винесенні постанови не врахував вимог закону, не в повному обсязі з`ясував обставини та без належних та допустимих доказів визнав його винним в порушенні ПДР України, а отже безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного штрафу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 27.11.2024 року, визначено склад суду з розгляду адміністративного позову: суддю Сєліна Є.А.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 29.11.2024 року, відкрито спрощене позовне провадження за позовом, призначено його до судового розгляду, зобов`язано відповідача надати суду всі наявні матеріали, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за оскарженою постановою.

У відзиві на адміністративний позов, який надійшов на адресу суду 02.01.2025 року, представник Управління патрульної поліції у Вінницькій області інспектор з правового забезпечення батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Грінченко Денис Миколайович, який діє на підставі довіреності № 18067/41/3/01-2024 від 13.12.2024 року, просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі. Дану свою позицію обґрунтовує тим, що командиром взводу 1 взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування у Хмільницькому районі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Черниш Є.І. відповідно до постанови серії ЕНА № 3410132 від 04.11.2024 року, водія ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510грн.00коп., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Під час винесення постанови уповноважений працівник поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вважає дії щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності законними, обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

Позивач РЯБІШИН В.І. в судовому засіданні підтримав доводи поданого адміністративного позову та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в ньому.

Представник відповідача ГРІНЧЕНКО Д.М. в судовому засіданні просив у задоволенні вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов.

Третя особа поліцейський ЧЕРНИШ Є.І. в судовому засіданні просив у задоволенні вимог ОСОБА_3 відмовити через відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному законом у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 листопада 2024 року командиром взводу 1 взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування у Хмільницькому районі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Черниш Єгором Івановичем винесено постанову серії ЕНА № 3410132 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510грн.00коп. за порушення ним п.2.9 «д» ПДР України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 04 листопада 2024 року 16год.03хв. рухаючись по вулиці Соборній в селі Іванів Хмільницького району Вінницької області, керував автомобілем марки (моделі) «Mercedes-Benz E 220 CDI», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під час руху якого користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, чим порушив п.2.1 «д» ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Вважаючи прийняту постанову серії ЕНА № 3410132 від 04.11.2024 року протиправною, ОСОБА_3 звернулася до Калинівського районного суду Вінницької області із адміністративним позовом в якому зазначає, що викладені в постанові, обставини не відповідають дійсності, правил дорожнього руху він не порушував. Поліцейський при винесенні постанови не врахував вимог закону, не в повному обсязі з`ясував обставини та без належних та допустимих доказів визнав його винним в порушенні ПДР України, а отже безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного штрафу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно норм статті 245 КУпАП , завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно пункту 2.9 «д» ПДР України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з постанови серії ЕНА № 3410132 від 04.11.2024 року, ОСОБА_3 04 листопада 2024 року 16год.03хв. рухаючись по вулиці Соборній в селі Іванів Хмільницького району Вінницької області, керував автомобілем марки (моделі) «Mercedes-Benz E 220 CDI», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під час руху якого користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, чим порушив п.2.1 «д» ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Зі змісту постанови серії ЕНА № 3410132 від 04.11.2024 року слідує, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зафіксований на нагрудні бодікамери (портативні відеореєстратори) працівників поліції.

З досліджених судом відеозаписів з бодікамер (портативних відеореєстраторів) працівників поліції встановлено, що після зупинки автомобіля марки (моделі) «Mercedes-Benz E 220 CDI», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням водія ОСОБА_3 , працівником поліції, який перебував у складі екіпажу патрульної поліції, повідомлено ОСОБА_3 про причину зупинки транспортного засобу, а саме порушення ним п.2.9 «д» ПДР України (користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, який водій тримав у руці), про наявність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. При цьому, водій ОСОБА_3 не заперечував проти правопорушення, яке було виявлено та оголошено працівником поліції, погоджуючись на місці зупинки транспортного засобу з його вчиненням, та висловлюючи прохання до працівника поліції його суворо не карати, застосувавши до нього застереження. І лише після пред`явлення водієві працівником поліції відеозапису з відеореєстратора патрульної машини, на якому нечітко зафіксовано тримання в руці засобу зв`язку, ОСОБА_3 почав вимагати докази вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення, при цьому не спростовуючи факт порушення п.2.9 «д» ПДР України.

За аналогічних обставин, Третій апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 16.04.2019 року у справі № 205/5475/18 прийшов до висновку, що за наявності відеозапису, на якому зафіксовані дії водія, який фактично не заперечує факту порушення ним п.2.9 «д» ПДР України, підстав для скасування постанови поліцейського про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП не має, а тому позов підлягає залишенню без задоволення.

Одночасно із цим, за приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

За приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: як зокрема порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини 1-4, 6-7 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а, від 09.04.2020 року у справі №181/581/17 у подібних правовідносинах.

Згідно з пунктами 1-4 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року № 73, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Повне найменування - Департамент патрульної поліції, скорочена назва - ДПП.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції).

Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем заявлено позов до Управління патрульної поліції у Вінницькій області.

Натомість, при розгляді справ про адміністративні правопорушення управління, яке є структурним підрозділом відповідного органу, діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, а саме Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до частини 3 статті 43 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Оскільки Управління патрульної поліції у Вінницькій області є лише територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, воно не являється окремою юридичної особою, а тому відповідно до статті 43 КАС України, воно не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності та не може виступати самостійним відповідачем у справі.

Натомість, належним відповідачем, рішення якого оскаржує позивач, у цій справі має бути Департамент патрульної поліції, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, проте останній не був визначений позивачем як відповідач у розгляді цієї адміністративної справи.

Отже, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

За приписами статті 48 КАС України, суд встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача.

Дані приписи закону були судом роз`яснені ОСОБА_3 та запропоновано йому реалізувати своє процесуальне право, передбачене статтею 48 КАС України, шляхом заміни первісного відповідача належним або залучення належного відповідача до участі в даній справі у якості співвідповідача, та роз`яснено йому правові наслідки невчинення даної процесуальної дії, від чого позивач ОСОБА_3 відмовився в категоричній формі, зазначивши, що у поданому позові визначив належного відповідача, а тому підстав для його заміни не має.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.6, 10-12, 17, 70-71, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, третя особа командир взводу 1 взводу 1 роти 1 батальйону патрульної поліції з обслуговування у Хмільницькому районі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Черниш Єгор Іванович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3410132 від 04.11.2024 року залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя