Справа № 440/1094/25
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10 лютого 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/1094/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області №126818 від 14 січня 2025 року про застосування до фізичної особи - громадянина ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт у розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки), витребувано докази.

До суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 126818 від 14 січня 2025 року.

Вказана заява вмотивована тим, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а також ускладнить їх відновлення. Тобто на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, у зв`язку з чим для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 згаданого Кодексу позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Позивач оскаржує постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті №126818 від 14 січня 2025 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.

Згідно з пунктами 6 та 7 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів, рішень Національного банку України, наказів Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України або осіб, які виконують їхні обов`язки, що законом визнані виконавчими документами; Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

Частиною п`ятою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Таким чином, оскаржувана постанова є виконавчим документом та підлягає виконанню органом державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

З огляду на те, що заявником не надано суду доказів на підтвердження того, що постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області №126818 від 14 січня 2025 року пред`явлена до примусового виконання та державним виконавцем відкрито виконавче провадження за цією постановою, відсутні підстави вважати, що існує реальна загроза стягнення з позивача штрафу, а відтак ймовірність ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявником не доведено наявності підстав, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-152, 154, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.І. Слободянюк