Справа № 705/4377/24
Суддя: Піньковський Р. В.
Дата ухвалення: 2025-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4377/24
2-а/705/15/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Моросліп А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови ЕНА №02627550 від 18 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора Кордіяка Олександра Руслановича 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ЕНА №02627550 від 18 липня 2024 року його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 1700 грн за ч.4 ст.122 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом Renault Kangoo НОМЕР_1 в населеному пункті Велика Березовиця зі швидкістю 101 км/год.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, оскільки під час його проїзду дорогою с.Мишковичі-м.Тернопіль був відсутній знак 5.49 або/та знак 5.51 ПДР України про початок населеного пункту Велика Березовиця. Крім того, під час розгляду доказів, а саме перегляду відео фіксації його правопорушення приладом TRUCАM LTI 20/20 с.н.ТС008352, інспектор не врахував похибку вимірювання швидкості приладом в 2 км/год. його швидкість могла бути від 99 до 103 км/год, що є сумнівом точності виміряної швидкості його руху. Наголошує, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Отже вважає, що під час розгляду справи відповідач повинен був врахувати швидкість його руху як 99 км/год.

Він не погоджується із зазначеним рішенням відповідача, вважає себе невинним, а постанову серії ЕНА №02627550 від 18 липня 2024 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Враховуючи викладене, просить суд, скасувати постанову інспектора Кордіяки Олександра Руслановича 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ЕНА№02627550 від 18 липня 2024 року, якою його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. за ч.4 ст.122 КУпАП.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції, направив на адресу суду відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечують, категорично не погоджуючись з вимогами позивача, посилаючись на їх необґрунтованість.

Зазначають, що 21 червня 2024 року під час несення служби на 331 км автодороги М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» (смт.Велика Березовиця) працівниками УПП в Тернопільській області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam II LTI 20/20 (серійний номер ТС008352) було виявлено порушення ПДР, а саме: водій транспортного засобу марки Renault Kangoo з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 101 км/год, при дозволеній 50 км/год, чим порушив п.12.9 (б) ПДР України.

Після цього на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було подано сигнал про зупинку транспортного засобу.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.12.9 ПДР України, відповідальність, за яке передбачена ч.4 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Зауважують, що на в`їзді у населений пункт Велика Березовиця, як з боку м.Тернопіль, так і в напрямку м.Тернопіль, встановлений дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту». Цей дорожній знак позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги ПДР України, що визначають порядок руху в населених пунктах.

У відповідності до п.12.9 б) ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 ПДР України.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Загальне обмеження швидкості 50 км/год стосується населених пунктів, позначених дорожніх знаком 5.49 «Початок населеного пункту». Дія цього обмеження скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту». Слід зауважити, що загальні обмеження швидкості в населеному пункті н; перериваються після перехресть і діють на всіх вулицях населеного пункту.

Позивач перевищив допустиму швидкість в межах населеного пункту, який починається; після дорожнього знаку 5.49, відтак ключовим для встановлення місця вчинення правопорушення є відповідні географічні координати.

Саме на фотознімку з приладу TruCam відображені такі географічні координати, які при переведенні на карту місцевості показують точку, що знаходиться саме в смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області.

Зазначають, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Відповідно до листа-роз`яснення Державної Служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16.06.2010 № 4/4-2327 виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Лазерний вимірювач швидкості LT1 20/20 TruCam II отримав сертифікат перевірки типу від 26 грудня 2018 року № UA.TP.001 241-18 Pev.0., який дійсний до 26.12.2028, та відповідає затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та вимогам технічного регламенту, що підтверджується сертифікатом відповідності № UA.TP.001 22 054-20 від 23.12.2020.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29494 чинного до 27.11.2024, встановлено, що засіб вимірювальної техніки лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LT1 20/20 TruCam II № ТС008352 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, при цьому діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі +2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, в п. 5 та п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, заміри здійснювались приладом вимірювання швидкості LT1 20/20 TruCam ТС 008352, додається відео з нагрудної камери, фото порушення. В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam ТС008352, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 101 км/год.

Вказаний фотознімок дає можливість достовірно встановити місце фіксації швидкості транспортного засобу позивача, адже на ньому відображена фіксація швидкості руху автомобіля в населеному пункті, іншими об`єктами, які вказують на те, що транспортний засіб позивача на момент фіксації рухався з перевищенням швидкості.

Позивач не заперечує факту керування транспортним засобом 18.07.2024 о 09 год. 21 хв. в населеному пункті Велика Березовиця.

Відтак, позивачем не надано достатніх доказів які спростовують порушення вимог і 12.4 ПДР України.

У відповідності до положень ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліції» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Разом з тим, оскаржувана постанова накладає адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку.

Застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відеозйомки, відеозапису є одним із превентивних заходів, визначених статтею 31 Закзя| України «Про Національну поліцію».

Згідно п. п.3, 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» одним із основних повноважень поліції є вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні, адміністративні правопорушення.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусовая характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейський відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень (ч.1 ст.29 Закону України «Про Національну поліцію»).

У відповідності до ч.3 ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами.

Згідно з приписами ч.3 ст.29 Закону України «Про Національну поліцію» обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» до сфери законодавчо регульованої метрології належить контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.

Як зазначено у ч.4 ст.8 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Таким чином, застосування приладу TruCam LTI 20/20 є законним, оскільки визначене чинним Законом України «Про метрологію і метрологічну діяльність».

Окрім того, як вбачається з листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року № 22- 38/49 лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Крім того, покази приладу TruCam оцінюються інспектором як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який застосовується поліцейськими як засіб вимірювальної техніки не в автоматичному режимі на підставі статей 23, 29, 31 Закону України «Про Національну поліцію» як поліцейський захід в порядку контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Fran the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Враховуючи викладене, вважають, що інспектором при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимоги ст. 245, 279, 280, 285 КУпАП. Проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Постанова винесена на місці у присутності позивача з дотриманням норм ст. 283, 251, 252 КУпАП. Тому просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій він не погоджується з відзивом відповідача, просить його не враховувати та задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на наступне.

У позовній заяві він стверджує про відсутність знаку 5.49 або/та знаку 5.51 на шляху його руху. Вважає, що відповідач у відзиві не спростував його твердження та/чи не надав докази присутності відповідних знаків на шляху мого руху в момент його руху.

Додаючи, як доказ, копію документу "Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки" №22-01/26576 де вказані похибки при вимірювання швидкості руху автомобіля в +/- 2 км/год., відповідач свідомо ігнорує сумніви в точності фактичної швидкості 101 км/год, що вже не є причиною для притягнення до відповідальності за ч.4 ст. 122 КУпАП. Відповідач трактує можливу швидкість від 99..103 км/год. на свою користь, ігноруючи презумпцію невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Крім того у відзиві відповідач використовує додаткові дані зібрані пристроєм LTI 20/20 TRUCAM TC 008352, як стверджує відповідач, є координатами розміщення приладу в момент фіксації швидкості. Проте: відповідач не надав докази, що прилад сертифікований для визначення свого географічного положення (координат) і безпечного збереження координат під час фіксації правопорушення, а тільки надав докази, що прилад сертифікований як прилад для вимірювання швидкості руху автомобіля; відповідач, на основі попередніх даних, використовує інформацію з онлайн сервісу GOOGLE MAPS для визначення місця положення приладу в момент фіксації швидкості не врахувавши, що сервіс не зареєстрований та не сертифікований на території України як відповідний сервіс для визначення місця положення на основі координат. Сервіс Google Maps стверджує, що дані можна використовувати лише з інформаційною метою і без будь яких гарантій в точності отриманих даних, що не може бути доказом про справі; приводячи як аргумент розміщення приладу, на основі даних сервісу Google Maps в населеному пункті, відповідач свідомо ігнорує ПДР України, де чітко вказані способи позначення населених пунктів і не передбачено визначення населеного пункту на основі координат сторонніх сервісів.

Стверджує, що доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства. Тому просить повністю не враховувати поданий відповідачем відзив.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не звився надав до суду заяву про неможливість звитися та розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції надав до суду заяву, відповідно до якої, позов не визнав, проти задоволення заперечував, підтримав посилання на обставини, зазначені у відзиві, справу просив розглянути у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, врахувавши думку сторін, приходить до висновку, що позов слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із вимогами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 286 КУпАП позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2627550 від 18.07.2024, складеної поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону управління Патрульної поліції в Тернопільській області капралом поліції Кордіякою Олександром Руслановичем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.07.2024 о 09 годині 20 хвилин на дорозі М-19 331 км, керуючи транспортним засобом Renault Kangoo НОМЕР_1 в населеному пункті смт.Велика Березовиця, рухався зі швидкістю 101 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 ТС 008352. До постанови додається фото та відео порушення, відео з НК 475686, 472561, чим порушив п.12.4 ПДР.

Даною постановою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Швидкість автомобіля RENAULT KANGOO номерний знак НОМЕР_1 вимірювалась приладом TRUCAM LTI 20/20 ТС 008352, який відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26676 від 17.11.2022, яке чинне до 17.11.2023, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 ІІ з серійним номером ТС 008352 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач та який відповідно до сертифіката перевірки типу ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 26.12.2018 прилад TruCAM LTI 20/20 ІІ відповідає типу засобу вимірювальної техніки застосованим вимогам Технічного регламенту і дійсний до 26.12.2028.

Оскаржувана постанова містить підпис позивача про те, що під час розгляду справи йому було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно ст. 268 КУпАП, а також підпис про отримання копії даної постанови.

Відповідно до електронного доказу з приладу TruCAM LTI 20/20 ІІ ТС008352, а саме фотозображення від 07.18.2024, час 09:19:57, зафіксовано координати порушення (Велика Березовиця, Тернопільська область) та автомобіль порушника Renault Kangoo з номерним знаком НОМЕР_1 .

З наданого фотозображення також вбачається, що на в`їзді у населений пункт Велика Березовиця, як з боку м.Тернопіль, так і в напрямку м.Тернопіль, встановлений дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту». Цей дорожній знак позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги ПДР України, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Крім того, відповідачем надано акт перевірки виконання вимоги припису ВБДР УПП в Тернопільській області ДПП НП України від 02.05.2022 про встановлення на відрізку дороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці_Тереблече» на км 327+189+446+567 інформаційно-вказівних знаків, відповідно до якого на вказаному відрізку дороги встановлено дорожні знаки 5.49 «Початок населеного пункту» та 5.50 «Кінець населеного пункту».

Згідно положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена законодавством України.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Так, частинами 2 та 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Твердження позивача про те, що постанова серії ЕНА №2627550 від 18.07.2024 у справі про адміністративне правопорушення, винесена працівником поліції безпідставно та з порушеннями закону, суд вважає недоведеними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що підставою для винесення працівником патрульної поліції оскаржуваної постанови стало перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом Renault Kangoo номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, що зафіксовано та підтверджується фотозображенням з лазерного вимірювача швидкості «TruCAM LTI 20/20» з серійним номером ТС 008352, який застосовувався під час фіксації правопорушення.

Як вбачається з наданого представником відповідача фотозображення фіксації події правопорушення та розгляду справи працівником поліції, що мали місце 18.07.2024 в смт.Велика Березовиця Тернопільської області, працівником поліції під час виконання службових обов`язків за допомогою сертифікованого технічного приладу, що має функції фото- і відеозапису було зафіксовано фактичні обставини вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі фотозображень руху Renault Kangoo номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості вказаним автомобілем доведений в повній мірі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на. підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23).

У відповідності до положень п.1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» - інформує про найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно п. 2.3.б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Згідно п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Fran the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд бере до уваги ту обставину, що лазерний вимірювач швидкості «TruCAM LTI 20/20» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UА-TR/001 241-18, отже є засобом вимірювальної техніки, використання якого регулюється Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який не містить застережень щодо можливості використання вимірювачів швидкості руху транспортних засобів виключно за умови їх стаціонарного закріплення. При цьому, також необхідно зазначити, що фото- та відеозйомка є лише додатковою функцією приладів «TruCAM LTI 20/20»

За таких обставин суд вважає наданий електронний доказ з приладу з «TruCAM LTI 20/20» з серійним номером ТС 008352, який застосовувався під час фіксації правопорушення належним та допустимим доказом.

Будь яких доказів, які б спростовували обставини, встановлені судом за наявними в справі доказами, та вину позивача у вчиненому правопорушенні, позивачем до суду не додано.

Суд не бере до уваги наданий позивачем відеозапис оскільки він не містить будь-якого доказового значення на обґрунтування позиції позивача та не спростовує обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а отже не свідчить про незаконність постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2627550 від 18.07.2024.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У ч. 1 ст. 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1ст.129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначено у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, який широко використовується в практиці ЄСПЛ, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дійсно 18.07.2024 позивачем ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Renault Kangoo номерний знак НОМЕР_1 , було вчинено порушення ПДР України, а саме допущено перевищення дозволеної швидкості руху в межах населеного пункту на 51 км/год, що вказує на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2627550, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Вказана постанова складена з дотриманням норм діючого законодавства, а дії поліцейського ОСОБА_2 здійснені в межах його службових обов`язків. Твердження позивача, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена без дотримання норм КУпАП, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та були спростовані доказами наданими представником відповідача.

За таких обставин суд, вважає, що підстав для скасування оскаржуваної постанови не встановлено, а тому позовну заяву слід залишити без задоволення за недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, залишивши рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

З урахуванням приписів ст. 139 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без задоволення, судові витрати у справі позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 251, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 72-77, 139, 241-246, 250, 268, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2627550 від 18.07.2024, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 1700 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 31.01.2025.

Суддя: Р. В. Піньковський