Справа № 420/20160/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/20160/24

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.,

повний текст судового рішення

складено 11.10.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

25 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду до ввійськової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з 08.06.2022 по 31.01.2023 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з 08.06.2022 по 31.01.2023 року включно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях з 01.02.2023 по 13.08.2023 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях з 01.02.2023 по 13.08.2023 року включно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 09.07.2022 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 13.08.2023 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 09.07.2022 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 13.08.2023 включно.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді головного сержанта командира відділення зенітного взводу 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону. Окрім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.06.2022 року № 131 позивача було відряджено до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 для виконання завдань на підставі бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 2393/23п/124дск від 07.06.2022 з 08 червня 2022 року до окремого розпорядження. Поряд з цим, як вказав позивач, о. Первомайський, який територіально належить до Миколаївської області, Миколаївського району та місто Очаків, відносились до районів ведення бойових дій протягом всього спірного періоду з 08.06.2022 по 31.01.2023 року включно. Позивач вказав, що починаючи з 08.06.2022 по 31.01.2023 року включно в ході відрядження до військової частини НОМЕР_2 він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії). Доказом вказаного є довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 350 від 22.05.2024 року, однак натомість, як випливає з наказів командира військової частини та даних про грошове забезпечення досліджувана винагорода виплачувалась нерівномірно, з затримками та не в повному обсязі, тобто у розмірі меншому за 100 000 грн. на місяць. За таких обставин, як вказав позивач, з 08.06.2022 року по 31.01.2023 року йому мали б нараховувати та виплачувати додаткову винагороду у розмірі до 100 000 грн щомісячно. Проте, як чітко вбачається із змісту наказів командира військової частини та інформації про грошове забезпечення у спірний період додаткову винагороду військова частина нараховувала та виплачувала не у повному обсязі. Щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 01.02.2023 року по 13.08.2023 року включно, то позивач наголосив, що з 01.02.2023 року по 13.08.2023 року включно йому мали б нараховувати та виплачувати додаткову винагороду у розмірі до 100 000 грн щомісячно. Проте, як чітко вбачається із змісту наказів командира військової частини та інформації про грошове забезпечення у спірний період додаткову винагороду нараховували та виплачували не у повному обсязі. При цьому, як вказав позивач, оскільки відповідачем підтверджено, що позивач приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у вказані періоди, позивач має право на компенсацію сум військового збору за ці періоди. Також, разом із виплатою грошового забезпечення позивачеві підлягає виплата компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Представник відповідача, заперечував проти заявлених позовних вимог, зазначаючи, що позивач не надає достатніх доказів щодо перебування його саме в районі бойових дій згідно із змінами районів ведення бойових дій, що затверджуються щомісячно Генеральним Штабом Збройних Сил України із зазначенням відповідних територій, саме у зазначені позивачем періоди. Військова частина НОМЕР_1 не приймає до уваги посилання позивача на довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, як підставу для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, оскільки вказана довідка згідно приписів Порядку №168 не є беззаперечною підставою для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень. Відповідач зауважив, що позивач в цей період знаходився у відряджені до військової частини НОМЕР_2 , тому питання щодо неправильно нарахованих даних належить до компетенції військової частини НОМЕР_2 . Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 114 від 23.04.2024 року ОСОБА_1 було переміщено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним було проведено усі необхідні розрахунки, при переміщені позивачу було видано грошовий атестат, заперечень з боку ОСОБА_1 не надходило.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з 08.06.2022 по 31.01.2023 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з 08.06.2022 по 31.01.2023 року включно, з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях з 01.02.2023 по 13.08.2023 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, за період ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях з 01.02.2023 по 13.08.2023 року включно, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в частині відмови позовних вимог та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді головного сержанта командира відділення зенітного взводу 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.06.2022 року № 131 ОСОБА_1 було відряджено до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 для виконання завдань на підставі бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 2393/23п/124дск від 07.06.2022, з 08 червня 2022 року до окремого розпорядження (а.с.72).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ про України №350 від 22.05.2024, старший сержант ОСОБА_1 , дійсно в період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 02.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 30.11.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в складі військової частини НОМЕР_1 на території АДРЕСА_4 (а.с.26).

Як зазначив позивач, не спростував відповідач та підтверджується наказами відповідача, у період з 08.06.2022-по 31.01.2023; 01.02.2023 по 13.08.2023, відповідачем не у повному обсязі виплачувалась додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022.

Згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди (а.с.34-58) та інформації про грошове забезпечення позивача (а.с.29-34), надана військовою частиною НОМЕР_1 , відносно позивача здійснено відповідні розрахунки:

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 01.07.2022 № 241 за червень 2022 року вказано період участі 10.06.2022, 12.06.2022, 15-17.06.2022, 19-25.06.2022, 27.06.2022-29.06.2022 та в подальшому виплачено 65 000,00 грн. у липні 2022 року;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 01.09.2022 № 362 за серпень 2022 року вказано період участі з 01.08.2022 по 31.08.2022 та в подальшому виплачено 100 000 грн у вересні 2022 року;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 10.10.2022 № 430 за вересень 2022 року вказано період участі з 01.09.2022 по 30.09.2022 та в подальшому виплачено 100 000 грн у жовтні 2022 року;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 10.11.2022 № 498 за вересень 2022 року вказано період участі з 06.09.2022 по 30.09.2022 та в подальшому виплачено 100 000 грн у листопаді 2022 року (у даному випадку допущено помилку у періоді участі та назві місяця, має бути вказано 31 календарний день та місяць «жовтень» замість «вересень», що не спростовано відповідачем);

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 06.12.2022 № 556 за листопад 2022 року вказано період участі з 01.11.2022 по 30.11.2022 та в подальшому виплачено 100 000 грн у грудні 2022 року;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 11.01.2023 № 15 за грудень 2022 року, липень 2022 року, вказано період участі з 01-31.12.2022 року, 01-03.07.2022, 05-07.07.2022, 09- 10.07.2022, 14.07.2022, 17.07.2022, 24.07.2022, 26-29.07.2022. Було виплачено 30000,00 грн. у серпні 2022 року та 33870,97 у січні 2023 року за серпень 2022 року. Всього за серпень 2022 року виплачено: 63 870,97 грн. та 100 000 грн. за грудень 2022 року;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 05.09.2023 № 468 за січень 2023 року вказано період участі з 01-12.01.2023, 14.01.2023, 16-19.01.2023, 23-31.01.2023 року та в подальшому у вересні 2023 року здійснено коригування та доплату до суми 83 870,97 грн;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 05.09.2023 № 468 за січень 2023 року вказано період участі з 01-12.01.2023, 14.01.2023, 16-19.01.2023, 23-31.01.2023 та в подальшому виплачено 30 000 грн у лютому, з наступним перерахунком у вересні 2023 року та доплатою до суми: 88 709,687 грн;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 17.03.2023 №115 за лютий 2023 року вказано період участі з 01.02.2023-19.02.2023, 21.02.2023-28.02.2023 та в подальшому виплачено 28 928,57 у березні 2023 року з подальшим перерахунком та виплатою 96 428,57 грн. у вересні 2023 року;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 05.09.2023 № 468 за березень 2023 року вказано період участі з 01.03.2023-10.03.2023, 12.03.2023,14.03.2023, 16.03.2023-19.03.2023, 22.03.2023-23.03.2023, 27.03.2023, 30.03.2023 та виплачено 30 000 грн. у квітні, з наступним перерахунком у вересні 2023 року та доплатою до суми: 75161,29 грн;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 05.06.2023 № 276 за квітень 2023 року вказано період участі з 03.04.2023, 05-07.04.2023, 09-12.04.2023, 14.04.2023, 18.04.2023, 20 - 24.04.2023, 26-27.04.2023, 29-30.04.2023, вирішено виплатити винагороду з розрахунку 30 000 грн. на місяць за 11 днів на суму 11 000 грн., та винагороду з розрахунку 100 000 грн. на місяць за 19 днів у сумі 63333,33 грн у червні 2023 року. Всього: 74 333.33 грн;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 05.07.2023 № 342 за травень 2023 року вказано період участі з 01-03.05.2023, 05.05.2023, 09-10.05.2023, 12-30.05.2023 у додатку №3, у додатку 1: 04.05.2023, 06.05.2023-08.05.2023, 11.05.2023, 31.05.2023. Вирішено виплатити винагороду з розрахунку 30 000 грн. на місяць за 6 днів на суму 5806,45 грн., та винагороду з розрахунку 100 000 грн. на місяць за 25 днів у сумі 80645,16 грн у червні 2023 року. Всього: 86 451,61 грн;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 05.08.2023 № 411 за червень 2023 року вказано період участі з 01-14.06.2023, 16-30.06.2023 та в подальшому виплачено винагороду з розрахунку 100 000 грн. на місяць за 29 днів на суму 96 666,67 грн;

- відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) від 05.09.2023 № 468 за липень 2023 року вказано період участі з 04-11.07.2023, 13-21.07.2023 та в подальшому виплачено винагороду з розрахунку 100 000 грн. на місяць за 17 днів на суму 54 838,71 грн. у вересні 2023 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити одночасну компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44; визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо оподаткування військовим збором грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з 09.07.2022 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 13.08.2023 включно; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору за періоди з 09.07.2022 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 13.08.2023 включно, суд першої інстанції вважав заявлені вимоги такими, передчасними, зазначаючи, що відновленню підлягає лише порушене право та в даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що після здійснення відповідного нарахування додаткової винагороди та/або в подальшому будуть порушені права позивача.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.

Відповідно до п.2 - 6 Порядку грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Територіальні органи Державного казначейства та установи банків провадять за платіжними документами видачу податковим агентам готівки для здійснення одночасно виплати грошового забезпечення та грошової компенсації із сплатою (перерахуванням) в установленому порядку податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Таким чином, після набрання рішенням у цій справі законної сили, або у порядку добровільного виконання на відповідача покладається безумовний обов`язок виконати рішення суду.

Поряд із цим на відповідача, як податкового агента, Законом покладено кореспондуючий обов`язок утримати відповідні суми податків та зборів із одночасною компенсацією відповідної суми позивачу.

У цьому контексті, право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке з`являється у власника прав лише в момент їх порушення або оспорювання.

Відтак, захист порушених прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто передбачає наявність встановленого факту їх порушень, при цьому суд не здійснює превентивного захисту.

Тобто, колегія суддів вважає, що у суду наразі відсутні підстави зобов`язувати відповідача здійснити на користь позивача бажану ним компенсацію та відрахування військового збору, оскільки відповідний обов`язок у відповідача виникає одночасно з виплатою спірної суми як складової грошового забезпечення, тобто у майбутньому.

З огляду на наведене відповідні вимоги є передчасними, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для їх задоволення.

Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька