Справа № 448/1919/24
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1919/24
Провадження № 2-а/448/4/25
Р І Ш Е Н Н Я
29.01.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кічака Ю.В.
при секретарі судового засідання Тхір О.Т.,
з участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Борисенка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектор Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції Фірко Андрій Ярославович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
І. Стислий зміст позовних вимог.
Адвокат Борисенко В.В. звернувся до суду в інтересах свого довірителя ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ГУНП у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - інспектор ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції Фірко А.Я., в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3263539 від 14.10.2024р., якою його довірителя (позивача ОСОБА_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.
Сторона позивача у поданому позові вказала, що зазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3263539 від 14.10.2024р., складеною інспектором ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Фірком А.Я. позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що такий 14.10.2024 року о 15:31:05 год., в м.Мостиська, вул. І.Павла ІІ, 12, Яворівського району Львівської області, керуючий транспортним засобом автомобілем марки «Renault Master», реєстр.номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ПДР України (Зупинка заборонена), тим самим здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України.
Покликався на те, що дійсно його довіритель ОСОБА_1 14.10.2024 року близько 15.30 год. в м.Мостиська, по вул. Івана Павла II (Костюшка), 12, Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки автомобілем марки «Renault Master», реєстр.номер НОМЕР_1 , безпосередньо перед винесенням на нього постанови в період часу з 15.26 год. по 15.29 год. здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знака 3.34 з метою розвантаження вантажу до магазину, який знаходиться в м.Мостиська по вул. І.Павла ІІ, 12, Яворівського району Львівської області, власником якого являється його дружина ОСОБА_2 .
Стверджував, що посилання працівників поліції в оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.4 в) ПДР не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи. Зокрема, постанова про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є необґрунтованою, необ`єктивною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, винесеною з порушенням процедури, оскільки під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 268, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Звертає увагу, що оскаржена постанова була складена працівником поліції без фактичної участі ОСОБА_1 , адже жодних письмових пояснень у нього відібрано не було, жодним чином не досліджено докази, не допитано свідків, тощо.
З огляду на наведене, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3263539 від 14.10.2024р. про притягнення його довірителя ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з порушенням процедури розгляду справи, що призвело до порушення його прав та у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді судового збору.
ІІ. Короткий зміст заяв по суті справи.
Згідно ст.159 КАС України, при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до ст.269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Відзив на позовну заяву від відповідача ГУНП у Львівській області на адресу суду не надходив.
ІІІ. Позиція учасників справи, показання свідків.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. На попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Зазначив, що дійсно 14.10.2024 року, в післяобідній час, привіз товар у магазин, котрий знаходиться за адресою: м.Мостиська, вул. І.Павла ІІ, 12, Яворівського району та належить його дружині ОСОБА_2 . Перебуваючи біля магазину, до нього підійшли працівники поліції та повідомили його про порушення ним вимог ПДР України. Надалі такі працівники поліції склали постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема за порушення вимог п.8.4 «в» ПДР України. Покликався на те, що про розгляд справи відносно нього працівники поліції не повідомляли, як і не роз`яснили йому права, передбачені ст.268 КУпАП. Зазначив, що спірна постанова винесене щодо нього з порушенням встановленої процедури розгляду справи.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Борисенко В.В. в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав. Додатково зазначив, що інспектор поліції перед винесенням спірної постанови не повідомив його довірителя про розгляд справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає КУпАП, Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом №1376 Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом №1395 Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року; не роз`яснив його довірителю Збитковському Л.С. про його права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, умисно позбавив можливості ознайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подати докази, заявити клопотання, тощо.
Представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Львівській області, в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду на адресу суду не надходили.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектор ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області Фірко А.Я. в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. На попередньому судовому засіданні зазначив, що 14.10.2024 року о 15 год. 30 хв. в ході виконання службових обов`язків ним виявлено автомобіль марки «Renault Master», реєстр.номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача, який в м.Мостиська по вул. Івана Павла ІІ, 6, Яворівського району Львівської області порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4 «в» ПДР України, скоївши при цьому адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Він (інспектор поліції Фірко А.Я.) підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, а також реєстраційний документ на транспортний засіб. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, надалі було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3263539 від 14.10.2024р. за ч.1 ст.122 КУпАП. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Свідок ОСОБА_2 , будучи безпосередньо допитаною в судовому засіданні показала, що вона являється фізичною-особою підприємцем, 14.10.2024 року в післяобідній час, точної години не пригадує, вона з чоловіком ОСОБА_1 привезли товар у належний їм магазин. Надалі такий товар з транспортного засобу вони вивантажили та транспортний засіб під керуванням її чоловіка через декілька хвилин покинув територію біля магазину. Зазначила, що їй не відомо на підставі чого її чоловіка було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки такий неодноразово пояснював поліцейським, що не порушував ПДР України. При цьому покликався на те, що дія дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» розповсюджується на транспортні засоби, крім таксі, а також для можливості розвантаження чи завантаження вантажу. Покликалась і на те, що працівники поліції не повідомляли про розгляд справи щодо нього на місці вчинення нібито інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Вказувала, що весь час коли працівники поліції спілкувались із її чоловіком, вона перебувала неподалік.
ІV. Процесуальні дії у справі.
22.10.2024р. ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області відкрито провадження у даній справі.
V. Обставини справи, встановлені судом.
Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Судом встановлено, що інспектором поліції ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Фірком А.Я. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3263539 від 14.10.2024р., в якій зазначено, що ОСОБА_1 14.10.2024 року о 15:31:05 год., в м.Мостиська, вул. І.Павла ІІ, 12, Яворівського району Львівської області, керуючий транспортним засобом автомобілем марки «Renault Master», реєстр.номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ПДР України (Зупинка заборонена), тим самим здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України.
Згідно з постановою до позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.
VI. Застосовані норми права, судова практика ти висновки суду.
Вирішуючи питання про законність оскаржуваного рішення посадової особи суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Приписами п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст.222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно із ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктами 1.1, 1.9 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За приписами пункту 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Відповідно до пункту 8.4 Правил дорожнього руху, на який посилається відповідач, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема на:
а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;
б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;
в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;
г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;
ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;
д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;
е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.
Згідно п.33.3 ПДР України, до заборонних знаків відноситься дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», згідно якого забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність для водіїв транспортних засобів наступає у разі порушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1- 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
У статті 279 КУпАП, визначено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Згідно п.4 розділу І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п.10 Розділу ІІІ Інструкції). Аналогічні положення закріплені в ст.252 КУпАП.
Таким чином, поліцейський, як особа уповноважена на розгляд справи, під час розгляду такої справи, має дотримуватися вищенаведених приписів законодавства, в протилежному випадку вчинені дії є неправомірними, та як наслідок тягнуть незаконність прийнятих рішень і їх скасування.
Також, розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року регламентовано процедуру розгляду поліцією справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Пунктом 9 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.
Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.
У даному випадку сторона позивача просить суд скасувати спірну постанову серії ЕНА №3263539 від 14.10.2024р. органу Нацполіції, вказуючи на порушення поліцейським під час винесення такої постанови процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
В матеріалах справи міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3263539 від 14.10.2024 за фабулою: 14.10.2024 року інспектор СРПП ВП №1 (м.Мостиська) Фірко А.Я. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який 14.10.2024 року о 15:31:05 год., в м.Мостиська, вул. І.Павла ІІ, 12, Яворівського району Львівської області керуючий транспортним засобом автомобілем марки «Renault Master», реєстр.номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ПДР України (Зупинка заборонена), тим самим здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.
Вказана постанова містить посилання на те, що інспектором поліції Фірком А.Я. при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано право позивача ознайомитися з доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, заявити клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень, тобто прав, які передбачені ст.268 КУпАП, проте у відповідній графі наявний запис «від підпису відмовився», що на переконання суду викликає сумнів у дотриманні вказаної норми КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Слід зазначити те, що на підтвердження правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (порушення вимог п.8.4 «в» ПДР України), інспектором поліції Фірком А.Я. долучено до матеріалів справи відеозапис з місця події із нагрудної камери поліцейського.
Дослідивши наданий відеозапис, суд встановив, що поліцейським здійснено розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з відповідними порушеннями, зокрема особі, яка притягається до адміністративної відповідальності не роз`яснено її прав та обов`язків, оскаржувану постанову поліцейський не оголосив після закінчення розгляду справи, як і не повідомив про сам розгляд справи.
Окрім цього, із того ж таки наданого відео відомо, що із позивачем Збитковським Л.С. спілкується інший поліцейський (ймовірно перебував в складі екіпажу із інспектором Фірком А.Я.), а не інспектор поліції Фірко А.Я., котрий виносив спірну постанову.
Також заслуговує на увагу і те, що при винесені оскаржуваної постанови поліцейським не було наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Оскаржувана постанова містить відомості лише про те, що було вчинено адміністративне правопорушення позивачем ОСОБА_1 , однак не містить посилань на будь-які докази фото чи відео фіксації, пояснення свідків, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, за що була б передбачена відповідальність.
Суд також звертає увагу, що в графі 7 «до постанови додаються» постанови серії ЕНА №3263539 від 14 жовтня 2024 року, в порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Посилання поліцейського на долучений відеозапис події, на якому, на думку інспектора поліції Фірка А.Я., зафіксовано порушення вчинені позивачем, є безпідставним і не може братись судом до уваги, оскільки приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок особи, яка винесла спірну постанову щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності в оскарженій постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію чи відеозапис, така фотофіксація чи відеозапис, згідно з вимогами статті 73-74 КАС України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.
Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2020 року в справі № 524/9716/16-а.
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Проте, всупереч встановленому КАС України обов`язку доказування, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності дій поліцейського при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.
Суд наполягає на обов`язковій реалізації принципу невідворотності юридичної відповідальності, разом з тим правоохоронні органи повинні діяти виключно в межах повноважень та у спосіб, встановлені законом, дотримуючись процедури притягнення винних осіб до відповідальності. Вимоги, які пред`являються до суб`єктів владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій спрямовані державою, перш-за все, на запобігання свавілля та неухильного дотримання прав фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям, встановленим п.1,3 ч.3 ст.2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.268 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова інспектором поліції Фірком А.Я. прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають до задоволення, з наведених вище мотивів і підстав.
VII. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України).
Єдиною, належним чином зареєстрованою юридичною особою є саме ГУНП у Львівській області. Вказана юридична особа має свій рахунок та несе відповідальність, а також виконує свої зобов`язання та здійснює діяльність як суб`єкт владних повноважень та є розпорядником бюджетних коштів.
Отже, зважаючи на те, що судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 , то за рахунок бюджетних асигнувань саме Головного управління національної поліції у Львівській області на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.
На підставі викладено, керуючись статтями 1, 2, 6, 9, 77, 90, 132, 139, 241-246, 286, 295 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - інспектор Відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції Фірко Андрій Ярославович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3263539 від 14 жовтня 2024 року, винесену інспектором ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Фірком Андрієм Ярославовичем про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а справу провадженням - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, , адреса електронної пошти: ; .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції Фірко Андрій Ярославович (місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Будзиновського, 6, Яворівського району Львівської області).

Суддя Ю.В. Кічак