Справа № 343/1672/24
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Тураш В.А.

28 січня 2025 рокуЛьвівСправа № 343/1672/24 пров. № А/857/375/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2024 року у справі № 343/1672/24 за адміністративним ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, у якому просив суд:

-скасувати постанову серії ЕГА №1498567 від 21 липня 2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП;

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2024р. в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2024р. скасувати та прийняти нову постанову якою позов задовольнити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ч.4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.07.2024р. в 15:41 год. в м. Долина, ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме: зателефонував на спецлінію « 102» повідомив про те, що йому погрожує сусід ОСОБА_2 фізичною розправою.

Отримавши повідомлення на спецлінію « 102» від громадянина ОСОБА_1 , на вказану адресу - АДРЕСА_1 , з метою відповідного та належного реагування на повідомлення, відправились працівники СРПП Відділення поліції № 1 ( м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

В ході перевірки повідомлення про погрозу фізичною розправою, працівниками СРПП встановлено, що даного факту не було, а позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції. Тобто, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.183 КУпАП.

Даний факт підтверджується матеріалами справи, а саме:

1.Поясненнями ОСОБА_2 , який вказав, що виїжджаючи з парковки біля дому на власному автомобілі, він побачив, як його сусід ОСОБА_1 , вибіг з під`їзду разом з своєю дитиною та почав безпідставно фіксувати його автомобіль. Також вказав, що будь-яких конфліктів в нього з ОСОБА_1 - не було. Чому він зателефонував на лінію "102", йому не відомо.

2.Відео з бодікамери поліцейського, з якого видно, що поліцейський встановлюючи обставини справи опитав сусідів, які проживають у даному будинку, які також підтвердили, що ОСОБА_2 не вступив з ОСОБА_1 в конфлікт, та не погрожував йому фізичною розправою. Дані громадяни повідомили, що сам ОСОБА_1 постійно чимось незадоволений та завжди створює конфлікти із сусідами.

Після вивчення та дослідження усіх обставини справи, працівник поліції поінформували позивача про здійснення завідомо неправдивого виклику поліції, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ст.183 КУпАП.

Крім того, працівник поліції роз`яснив позивачу права які передбачені ст.63 Конституції України, ст.ст. 268, 289 КУпАП та відповідно до вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП розглянув та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1498567 від 21.07.2024р. в якій зазначив про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ст.183 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

Копію постанови позивач відмовився отримувати, про що свідчить відмітка у постанові.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

В ст.9 КУпАП видно, що адміністративним правопорушенням (проступком) видно, що протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

ст.183 КУпАП (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що- завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

В ст.280 КУпАП України видно, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ст.251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

ч.2 ст.258 КУпАП України передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ст.222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають, крім іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення за ст.183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

ч.4 ст.258 КУпАП України визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

ст.283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа- прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно ст.252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Матеріали справи не містять доказів про вчинення відносно ОСОБА_1 дій, які б порушували права, інтереси або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б були обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції, внаслідок чого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, а саме: завідомо неправдивий виклик поліції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.183 КУпАП за обставин, відповідач надав відеозапис правопорушення, яке мало місце 21.07.2024р., на якому відображено події, які передували складанню постанови про адміністративне правопорушення, відображено процес оформлення працівниками поліції матеріалів справи про адміністративні право порушення.

Так, на відеозаписах із нагрудних камер (бодікамер) працівників поліції (відеофайли video_2024-08-27_14-51-53, video_2024-08-27_14-51-54) зафіксовано, як ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, які прибули на виклик, про те, що його сусід ОСОБА_2 «погрожував йому фізичною розправою, після чого сів в свій автомобіль і втік».

У поясненнях позивача відсутнє чітке покликання на конфлікт, який мав місце з сусідом ОСОБА_2 , як і відсутні підстави для виклику поліції.

На відеозаписах із нагрудних камер (бодікамер) працівників поліції (відеофайли video_2024-08-27_14-51-56) зафіксовано, як працівниками поліції опитали сусідів, які проживають за вказаною позивачем адресою та які заперечили факт хуліганських дій ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 та пояснили, що ОСОБА_2 21.07.2024р. в 15:40 год. не вступав в конфлікт з ОСОБА_1 та не погрожував останньому фізичною розправою.

Отже, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт протиправних дій громадянином ОСОБА_2 , щодо позивача ОСОБА_1 .

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та увесь процес складання відповідних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

Одночасно, колегія суддів зазначає, що для встановлення всіх обставин справи та винесення законного рішення, судом першої інстанції для дачі пояснень викликано ОСОБА_2 .

Допитаний в судовому засіданні під присягою 14.10.2024р. в якості свідка ОСОБА_2 , суду пояснив, що з позивачем по справі він проживає в одному будинку АДРЕСА_2 , але в різних під`їздах. З ОСОБА_1 у нього, як і в більшості мешканців вказаного будинку, неприязні відносини, оскільки останній без будь-яких підстав конфліктує зі всіма, пише на всіх заяви, створює напружену обстановку серед жителів будинку. 21.07.2024р. близько 15:00 год. він разом із сусідом ОСОБА_3 в м.Долина по вул.Грушевського,18б, сіли в автомобіль марки Пежо експерт, д.н.з. НОМЕР_1 , для того, щоб поїхати на каву. Виїжджаючи з парковки він побачив, як його сусід, ОСОБА_1 вибіг з під`їзду разом із своєю дитиною і почав безпідставно фіксувати рух його автомобіль. Не звертаючи на нього увагу, вони поїхали на каву. Коли, приблизно через одну годину, вони повернулись до будинку, на місці уже були працівники поліції. На запрошення працівників поліції, він сів у їх службовий автомобіль, де у нього відібрано пояснення. Вказав, що будь-яких конфліктів 21.07.2024р. в нього з ОСОБА_1 не було, чому він без будь-яких підстав викликав поліцію, йому невідомо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що проаналізувавши надані сторонами докази, норми чинного законодавства, пояснення позивача, свідка, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, повністю доведена. Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення, судом не здобуто. Обставини, викладені в позові, не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та зводяться до наведення безпідставних тверджень, а також необґрунтованих доводів щодо незаконності оскаржуваної постанови.

Формальна незгода з постановою, без обґрунтування та надання доказів є виключно способом захисту позивача з метою уникнення відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1498567 від 21.07.2024р. , винесена уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законом та Конституцією України.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2024 року у справі № 343/1672/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 07.02.2025р.