Справа № 560/19243/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

11 лютого 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького відділу №2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького відділу №2, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького відділу №2, яка полягає у залишенні без руху - відмові виконати вимоги щодо оформлення та видачі замість втраченого паспорта книжечки громадянки України ОСОБА_1 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затв. Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XІІ.

2. Зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області, в особі Хмельницького відділу №2 оформити та видати паспорт-книжечку зразка 1994 року громадянці України ОСОБА_1 замість втраченого відповідно до Поло ження про паспорт громадянина України, затв. Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХП без сканування мого фото, без обробки моїх персональних даних відповідно до статей 6, 8,11 Закону України від 01.06.2010 р. №2297-VI «Про захист персональних даних».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що бездіяльність відповідача щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки є протиправною, що підтверджується також рішенням Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №806/3265/17.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.12.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що сама по собі незгода позивача зі змістом відповіді не спростовує тієї обставини, що звернення розглянуто в установленому законом порядку та не може бути підставою для визнання протиправною відмови відповідача і задоволення позовних вимог, оскільки останньою не дотримано процедури звернення за паспортом та не надано повного переліку необхідних для цього документів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

01.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького відділу №2 Управління державної міграційної служби України в Хмельницькій області, що є територіальним підрозділом Управління ДМС України в Хмельницькій області з заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України у формі книжечки замість втраченого без сканування фото, без обробки персональних даних відповідно до статей 6, 8, 11 Закону України віх 01.06.2010 р 2297-VI «Про захист персональних даних», без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та інших інформаційних систем, без присвоєння будь яких цифрових ідентифікаторів особистості, зокрема унікального номеру запису в реєстрі (УНЗР відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого чинною Постановок Верховної Ради України від 26 червня 1992 № 2503-ХІІ.

Разом з заявою були подані: копія втраченого паспорта НОМЕР_1 , виданого Хмельницьким відділом УДМС України в Хмельницькій області 26.01.2022, свідоцтво про народження, фотокартки розміром 3,5x4,5 см, копія відповіді Хмельницького РУП №26766-2024 від 25.10.2024 що передбачено п. 16,17 Положення про паспорт громадянина України Постанови № 2503-ХІІ.

У заяві від 01.11.2024 просила також надати для заповнення заяву встановленої форми, що, передбачено п. 13 вказаного Положення (додаток 1 до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України), реквізити для сплати державного мита за видачу паспорта-книжечки замість втраченого відповідно до п. 14 вказаного Положення.

Подані документи були прийняті у відділі ДМС.

29 листопада 2024 року позивач особисто отримала у відділі відповідача відповідь №К-128/6/6802-24/6835.41/152-24 від 28.11.2024 на подану заяву про обмін паспорта, у якій позивачу було повідомлено наступне: заяву про оформлення і видачу паспорта-книжечки залишено без руху через те, що позивач не подала документи у тому переліку, який затверджено Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадяни на України, затверджений Наказом МВС України від 06.06.2019 № 456 (далі Тимчасовий порядок № 456), у тому числі без надання відповідного рішення суду.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначено Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI від 20.11.2012 (далі - Закон №5492-VI).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону №5492-VI, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України.

За змістом частин 1, 2, 4, 5 ст. 14 Закону №5492-VI передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Нормами з ч. 1, 2 ст. 21 Закону № 5492-VI, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

У разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Відповідно до п. 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (далі - Положення №2503-XII), бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Однак, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

Пунктом 2 Постанови №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено: з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII; з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Відповідно до п. 3 Постанови №302, до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється.

Приписами пункту 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація, зокрема: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи. Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" № 2297-VI від 01.06.2010 (далі - Закон №2297-VI) встановлено, що мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Згідно ст. 2 Закону № 2297-VI, персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Положеннями ч. 5, 6 ст. 6 Закону № 2297-VI передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відтак, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Проте, чинним законодавством України не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює не якість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Статтею 8 Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06 липня 2010 року № 2438-VI, зазначено: "Будь-якій особі надається можливість: a) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; c) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції".

Отже, норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.

Таким чином, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Так, інформація у листі-відповіді відповідача стосується тих випадків, коли оформлення та видача паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюється особі, щодо якої прийнято рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Разом із тим, пунктом 13 Положення № 2503-ХІІ встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: (1) заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; (2) свідоцтво про народження; (3) дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; (4) у необхідних випадках документи, що підтверджують громадянство України.

Наказ Міністерства внутрішніх справ України №456 від 06.06.2019 «Про затвердження Тимчасового порядку оформленні і видачі паспорта громадянина України» хоч і містить форму заяви про видачу паспорта громадянина України (додаток 1), проте цей наказ, виходячи із його суті і змісту, не може бути застосовано у спірних правовідносинах, оскільки на дату подання документів відсутнє на користь заявника рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до відповідача із заявою про обмін замість втраченого паспорта у формі книжечки і до цієї заяви долучила передбачені Положенням додатки: копію втраченого паспорта, свідоцтво про народження; дві фотокартки 3,5х4,5;копію відповіді Хмельницького РУП №26766-2024 від 25.10.2024.

Викладене свідчить про протиправність бездіяльності відповідача щодо залишення заяви позивача без руху.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн, тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького відділу №2 щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького відділу №2 оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького відділу №2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області в особі Хмельницького відділу №2 (вул. Миколи Мазура, 4,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29019 , код ЄДРПОУ - 37864148)

Головуючий суддя В.К. Блонський