Справа № 560/16265/24
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/16265/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

11 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2024 року позивач, - ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мігдальського П.П. від 21.10.2024 ВП №76075086 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №560/948/24, виданого 02.09.2024 Хмельницьким окружним адміністративним судом.

Також, позивач просив зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) поновити виконавче провадження ВП №76075086.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Позивач, його належний представник в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Разом з цим, від позивача, 10.02.2025, надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та врахування його пояснень.

Відповідач, його належний представник, в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно вимог ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №76075086 з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.09.2024 №560/948/24 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Постановою від 21.10.2024 ВП №76075086 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закінчив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.09.2024 №560/948/24.

Позивач оскаржив вказану постанову до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 по справі №560/948/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 підготував та надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023.

Вказані довідки розцінені виконавцем як належне підтвердження фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та містять посилання на те, що вони складені на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 по справі №560/948/24.

З урахуванням того, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 по справі №560/948/24 не визначені конкретні розміри видів грошового забезпечення позивача та предметом спору було саме право позивача на виготовлення довідок, то у цьому випадку належним свідченням фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом буде вчинення боржником дій із виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення.

Доводи позивача про неправильний розрахунок премії свідчать про виникнення спору між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо конкретного розміру вказаних складових грошового забезпечення, який не може бути вирішений в межах судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, що здійснюється у порядку, встановленому статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки виходить за межі розгляду адміністративної справи №560/948/24.

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження від прийнята на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII є правомірною, адже за змістом наданих боржником документів у їх сукупності підтверджене фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Враховуючи викладене, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2 та 3 ст.14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон №1404-VІІІ.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону №1404-VІІІ).

Згідно з ст.3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачається ч.2 ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 справа №560/948/24 (залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024) визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Аналогічна вимога зобов`язального характеру зазначена в виконавчому листі та в межах виконавчого провадження ВП №76075086.

Встановивши, що боржником в межах виконавчого провадження №76075086 було підготовлено та надано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (дані обставини сторони не оскаржуються), державним виконавцем законно прийнято постанову про закриття виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконавче провадження правомірно було закінчено у зв`язку із фактичним виконанням вимог виконавчого провадження №76075086 з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.09.2024 №560/948/24.

Тобто, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому правові підстави для його скасування відсутні.

В свою чергу, позивач не погоджується з постановою про закінчення виконавчого провадження з тих підстав, що боржником не виконано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 в справі №560/948/24 в повній мірі, а саме позивач не погоджується із зазначеними розмірами премії та надбавки за ОПС у довідках про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, оскільки вони визначені не з наявних посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, які визначаються з прожиткового мінімуму станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, а з посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, які визначені з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 (1762 грн).

Враховуючи вказане, колегія суддів зазначає, що як вбачається з рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 в справі №560/948/24, відсутні прямі зобов`язання відповідача/боржника зазначити відомості про премію та надбавку за ОПС в конкретних розмірах, як вважає позивач. Тобто, Хмельницький окружний адміністративний суд не зобов`язував відповідача зазначити конкретний розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, які повинні міститися у довідках про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, а лише зазначив про обов`язкове зазначення відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

В той же час, Законом №1404-VІІІ не визначено обов`язку державного виконавця надавати оцінку змісту мотивувальної частини судового рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, та, як у даному випадку, правову оцінку змісту виданих на виконання рішення суду довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023. Тобто, з урахуванням вказаного, доводи апелянта з посиланням на мотивувальну частину постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024 в межах справи №560/948/24, також не знаходять свого підтвердження.

Отже, доводи апелянта щодо невиконання рішення суду у справі №560/948/24 та про безпідставне закінчення виконавчого провадження №76075086 є необґрунтованими.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі незгоди ОСОБА_1 із відомостями про розміри надбавки за особливості проходження служби та премії у довідках про розмір грошового забезпечення позивача станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, що були підготовлені на виконання судового рішення у справі №560/948/24, він не позбавлений права оскаржити в судовому порядку дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визначення розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії у згаданих довідках.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що дане питання позивачем було вирішено в межах справи №560/16508/24. В межах даної справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.12.2024 (набрало законної сили 23.01.2025) визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зазначення в Довідках від 10.07.2024 №ХС49237 розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії виходячи з грошового забезпечення визначеного станом на 01.01.2018, а не станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 в яких, зокрема, зазначити розміри надбавки за особливості проходження служби та премії виходячи з грошового забезпечення визначеного станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, а не станом на 01.01.2018.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги, при апеляційному перегляді справи не знайшли свого підтвердження, тому підстав для її задоволення не вбачається.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.272, 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.