Справа № 420/37383/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «АВТОМОТИВ» (Кубану Острів, буд. 6, м. Вилкове, Кілійський р-н, Одеська обл., 68355, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «АВТОМОТИВ» до Головного управління ДПС в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС Одеській області від 14.11.2024 р. № 2589 про відповідність Приватного підприємства «АВТОМОТИВ» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку;

зобов`язати Головне управління ДПС Одеській області виключити Приватне підприємство «АВТОМОТИВ» () з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що стосовно підприємства з 18.11.2022 року неодноразово приймались рішення про відповідність платника податку на додану вартість пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку. Кожного разу, з метою вирішення спору в досудовому порядку, позивач надавав пояснення до контролюючого органу, в яких наголошував на невідповідності підприємства критеріям ризиковості платника податку та надавав усі копії документів.

Останнім прийнятим рішенням контролюючого органу про відповідність/невідповідність платника податку на доданку вартість критеріям ризиковості платника податку від 14.11.2024 № 2589 зазначено, що ПП «АВТОМОТИВ» відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У якості податкової інформації в оскаржуваному рішенні зазначено наступне:

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку;

07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції).

Вказане рішення позивач вважає неправомірним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не зазначено, яка саме податкова інформація, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій позивачем наявна у контролюючого органу, в чому саме виявляється ризиковість здійснення господарських операцій та яких саме операцій, а також, не зазначено в якій податковій накладній така інформація зазначена. При цьому, форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачає зазначення контролюючим органом конкретної податкової інформації, яка стала підставою для прийняття вказаного рішення на підставі пункту 8 Критеріїв.

Як зазначено у позовній заяві, в оскаржуваному рішенні комісією контролюючого органу у графі «інформація, за якою встановлена відповідність платника податків критеріям ризиковості платника податку» вказано, що підставою для прийняття цього рішення стали факти придбання товарів у період з 30.03.2024 року по 26.09.2024 року, а також постачання позивачем товарів у період часу з 30.03.2024 року по 26.09.2024 року. Між тим не визначено, яка саме інформація досліджувалась комісією, щодо яких контрагентів позивача, щодо яких господарських операцій, тобто, в рішенні контролюючого органу не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні/розрахунок коригування, в яких були зафіксовані такі операції.

На думку позивача, підприємством з урахуванням чинного законодавства були надані всі необхідні пояснення, первинні документи, додатки, достатні для прийняття рішення щодо невідповідності підприємства критеріям ризиковості платника податків, однак надані підприємством документи не були належним чином досліджені та проаналізовані контролюючим органом, внаслідок чого прийнято необґрунтовані рішення про відповідність приватного підприємства «АВТОМОТИВ» критеріям ризиковості платника податку.

Ухвалою судді від 09.12.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження, а також повідомлено, що справу буде розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Цією ж ухвалою витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області інформацію у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів щодо підстав прийняття оскаржуваного рішення від 14.11.2024 р. № 2589 про відповідність Приватного підприємства «АВТОМОТИВ» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

25.12.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, за змістом якого ГУ ДПС в Одеській області не погоджується з доводами позивача.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог відповідач повідомив, що подані ПП «АВТОМОТИВ» до контролюючого органу документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості. Таким чином, на переконання відповідача, винесені рішення щодо відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податків стосовно ПП «АВТОМОТИВ» винесені відповідно до діючого законодавства, - є такими, що відповідають критеріям, встановленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З підстав викладеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

31.12.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач з доводами відзиву не погоджується з підстав, викладених в адміністративному позові.

Заперечення на відповідь на відзив, інші додаткові докази до суду станом на момент розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство «АВТОМОТИВ», , зареєстровано як юридична особа з 16.08.2005 року. Основний вид діяльності за КВЕД: 10.11 - виробництво м`яса.

18.11.2022 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 3417, яким, відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1165 від 11.12.2019 року, встановлено відповідність ПП «АВТОМОТИВ» критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Податкова інформація: «в ході аналізу баз даних ДПС України отримано податкову інформацію, що підприємство не має достатню кількість трудових ресурсів та основних засобів для здійснення фінансово-господарської діяльності. Крім того підприємством не здійснюється придбання кормів для свиней на відгодівлі.».

17.09.2024 року, листом вих. № 1-09, Приватним підприємством «АВТОМОТИВ» було подано повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, в якому було зазначено, що станом на 11.09.2024 року вже виконано дії щодо усунення недоліків, також Приватним підприємством «АВТОМОТИВ» було надано документи, які підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Так, у поясненнях від 17.09.2024 року

За результатами розгляду наданих пояснень та документів прийнято рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області від 26.09.2024 р. № 2277 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Надалі позивач звертався до контролюючого органу з поясненнями (від 07.10.2024 № 1-10/24; від 16.10.2024 № 3/10-24; від 29.10.2024 № 4/10-24; від 05.11.2024 № 5-10-24) щодо його невідповідності критеріям ризиковості платника податків та доданими документами, за результатами розгляду яких відповідач приймав рішення, що позивач відповідає критеріям ризиковості, а саме:

- Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області про відповідність платника податку критеріям ризиковості від 10.10.2024 року № 2371, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків;

- Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області про відповідність платника податку критеріям ризиковості від 22.10.2024 № 2423, яким встановлено відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків;

- Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області про відповідність платника податку критеріям ризиковості від 31.10.2024 № 2491, яким встановлено відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків;

- Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області від 14.11.2024 № 2589, яким встановлено відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Усі перелічені рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку прийняті з підстав відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку. Код податкової інформації, яка є підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості:

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку;

07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції).

Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:

- придбання товарів у період з 30.03.2024 року по 26.09.2024 року;

- постачання товарів у період з 30.03.2024 року по 26.09.2024 року.

У графі «ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку» зазначено: розрахунковий документ, а також міститься пояснення: «Подані документи не відображають у повному обсязі провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює прийняття рішення про невідповідність критеріям ризиковості.

Позивач вважає рішення від 14.11.2024 № 2589 про його відповідність критеріям ризиковості платника податку протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165 у редакції від 16.06.2024, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення).

Згідно пункту 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1,201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п. 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:

актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;

інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.

У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом одинадцятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:

виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;

відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

З аналізу наведених норм слідує, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, вирішенню Комісією регіонального рівня питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім моніторинг платника податку, податкової накладної/ розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

На момент прийняття спірного рішення, Критерії ризиковості платника податку визначені додатком 1 до Порядку №1165.

У додатку №1 до Порядку №1165 (в редакції, чинній станом на дату прийняття оскаржуваного рішення) визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема п. 8: «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.».

Додатком №4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле "коди податкової інформації (заповнюється у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку).

Так, підставою для прийняття оскаржуваного рішення визначено таку податкову інформацію:

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку;

07 - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції).

Також, в оскаржуваному рішенні вказано тип (придбання/постачання) та дату операцій, коди згідно УКТЗЕД операцій, визначених як ризикові, проведених позивачем.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Вирішуючи питання про правомірність рішення комісії від 14.11.2024 р. № 2589 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість (ПП «АВТОМОТИВ» критеріям ризиковості платника податку, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яким вироблена позиція, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п.111 рішення від 31.07.2008 року у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки»(CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п.156-157, 159 рішення від 21.07.2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. Проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п.44 рішення від 22.11.1995 року у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п.4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 08.03.1994 року у справі «ISKCON та 8 інших проти Об`єднаного Королівства» (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п.47-56 рішення від 02.12.2010 року у справі «Путтер проти Болгарії» (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

Ключовим питанням спору є існування тих фактів та обставин, які вказують на наявність у контролюючого органу податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

З`ясування таких фактів та обставин повинно здійснюватися на підставі наданих сторонами доказів.

Разом з тим, оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ПП «АВТОМОТИВ», хоч і містить посилання на коди податкової інформації, яка є підставою для його прийняття, проте не містить чіткої причини їх прийняття та розшифровку, яка безпосередньо податкова інформація слугувала підставою для включення позивача до переліку ризикових платників податку; в рішенні не зазначені конкретні господарські операції, за результатом яких складено та направлено на реєстрацію відповідні податкові накладні, як позивачем в якості постачальника, так і його контрагентами як постачальниками товарів /послуг.

Отже, в оскаржуваних рішеннях відповідач не зазначив суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття таких рішень.

У свою чергу, згідно п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано ст.ст. 72, 73 ПК України.

Відповідно до ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Підпунктом 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, і необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Суд зазначає, що відповідачем жодного доказу, зокрема, але не тільки - службових записок, належним чином оформлених даних у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, первинних документів, тощо, до суду не надано.

Також відповідачем не надано до суду податкову інформацію за результатами проведеного моніторингу, зі змісту якої вбачались би підстави віднесення позивача до переліку ризикових платників податків.

В оскаржуваному рішенні від 14.11.2024 р. № 2589 не було зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції, не було зазначено, які саме документи та по яким господарським операціям слід надати, що дозволяло б позивачу надати достатню інформацію та копії документів для прийняття рішення про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Разом з тим, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження провадження фінансово-господарської діяльності підприємства залежить від чіткого формулювання фіскальним органом підстав для прийняття рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, з посиланням на конкретні операції та/або податкові накладні, що прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, достатніх для прийняття рішення про невідповідністю платника податку критеріям ризиковості платника податку.

При цьому, суд враховує, що позивачем на адресу ГУ ДПС в Одеській області було надано інформацію (пояснення), зокрема від 08.11.2024 №5, та копії відповідних документів, щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості.

Відповідач погоджується з отриманням від ПП «АВТОМОТИВ» пояснень та додаткових документів.

Так, у поясненнях від 08.11.2024 №5 позивачем повідомлено наступне:

«Інформація, за якою встановлена відповідність Приватного підприємства «Автомотив» критеріям ризиковості платника податку згідно рішень Комісії:

придбання свиней живих (код УКТ ЗЕД 0103) за період з 30.03.2024 р. по 26.09.2024 р.;

постачання кукурудзи (код УКТ ЗЕД 1005) за період з 30.03.2024 р. по 26.09.2024 р.

3 метою підтвердження невідповідності підприємства критеріям ризиковості, зазначеним у рішенні Комісії № 2277 від 26.09.2024 р. та у доповнення до попередньої інформації, надісланої Повідомленням № 92740368 від 18.09.2024 р., Приватне підприємство «АВТОМОТИВ» подало копії документів, що підтверджують придбання свиней живих (Код УКТЗЕД 0103) за період з 30.03.2024 р. по 26.09.2024 р., а саме видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, договір з постачальником, а також договір з перевізником свиней та інші (Повідомлення форми 1314901. східний № 0 07.10.2024 р. з додатками).

Документи, що підтверджують постачання кукурудзи (Код УКТЗЕД 1005) за період з 30.03.2024 р. по 26.09.2024 р., не подані у зв`язку з відсутністю вищевказаних операцій за цей період.

Відповідно до рішення Комісії № 2371 від 10.10.2024р. приватному підприємству «Автомотив» () було повторно відмовлено у виключенні з Переліку ризикових підприємств з тієї ж причини, що й у попередньому рішенні Комісії № 2277 від 26.09.2024 р.. з формулюванням «ненадання платником копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку». Оскільки копії документів, що підтверджують придбання свиней у постачальника - ТОВ «Агропрайм Холдінг» (Код ), були вже подані разом з Повідомленням форми 1131490 № 92935011 від 07.10.2024 р., підприємство не може визначитись, які документи ще необхідні для виключення його з ризикових.

На виконання рішення № 2371 від 10.10.2024 р. повторно були надіслані документи про усунення недоліків, зазначених Комісією, для підтвердження реальності господарської діяльності ПП «Автомотив» разом з повідомленням форми 11314901 № 93106939 від 18.10.2024 р.

За підсумками розгляду документів Комісією в черговий раз було прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості за № 2423 від 22.10.2024 р. На погляд підприємства, вищезазначене рішення було прийнято без належного вивчення та аналізу ситуації. Висновки в рішеннях копіюються без конкретизації неусунених порушень та не перераховуються документи, яких не вистачає для прийняття позитивного рішення. Подібний формальний підхід до розгляду надісланих матеріалів з боку Комісії паралізує роботу підприємства, порушує процес постачання продукції, що особливо гостро відчувається під час військового стану.

За підсумками розгляду пакету документів, який було надіслано на розгляд Комісії разом з повідомленням форми 11314901 № 93219391 від 29.10.2024 р., підприємство отримало чергове формальне рішення № 2491 від 31.10.2024 р. про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості без пояснення конкретних причин, з яких ПП «Автомотив» залишається у переліку ризикових підприємств.».

Судом встановлено, що разом з повідомленнями щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку на підтвердження реальності здійснення господарської діяльності позивачем надавались наступні документи:

договір з ТОВ «АГРОПРАЙМ-ХОЛДИНГ» від 22.03.2021 р. № 29/21;

видаткові накладні (№ 341 від 30.03.2024 року та рахунок № 61, № 493 від 20.05.2024 та Рахунок № 101, № 537 від 03.06.2024 та рахунок № 113, № 579 від 21.06.2024 та рахунок № 124, № 739 від 06.08.2024 та рахунок № 152, № 783 від 16.08.2024 та рахунок № 158, № 838 від 03.09.2024, № 867 від 11.09.2024, № 894 від 18.09.2024, № 913 від 25.09.2024);

товарно-транспортні накладні (від 30.03.2024 № 85, від 20.05.2024 № 259, від 03.06.2024 № 279, від 21.06.2024 № 400, від 06.08.2024 № 488, від 16.08.2024 № 491, від 03.09.2024 № 505, від 11.09.2024 № 498, від 18.09.2024 № 539);

договір з ФОП ОСОБА_1 від 03.01.2024 про надання послуг з перевезення свиней живою вагою;

відомості з державного реєстру речових прав;

штатний розпис;

оборотно-сальдові відомості, картки рахунків 361, 631, акти звірок;

статистична звітність (Форми 4-сг та 29-сг);

банківські виписки.

З наданих до суду документів, які також надавались контролюючому органу разом з повідомленнями щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, вбачається реальність здійснення позивачем господарської діяльності.

Суд вважає подані позивачем пояснення (від 07.10.2024 № 1-10/24; від 16.10.2024 № 3/10-24; від 29.10.2024 № 4/10-24; від 05.11.2024 № 5-10-24.) та документи, подані на підтвердження викладених в них обставин, розгорнутими та достатніми для прийняття рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості здійснення господарських операцій.

Слід зауважити, що ані оскаржуване рішення, ані відзив на адміністративний позов не містять посилань на конкретну податкову інформацію, що стала підставою для прийняття контролюючим органом рішення від 14.11.2024 р. № 2589.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення відповідача не відповідають вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості.

Так, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У свою чергу, в даному випадку рішення, якими позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, не містить ні юридичних, ні фактичних мотивів кваліфікації заявника як ризикового платника податків.

Такими чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення, побудоване на припущеннях, адже відсутній жодний доказ на підтвердження інформації ризиковості здійснення ПП «АВТОМОТИВ» господарської операції.

Враховуючи недоведення податковим органом правомірності включення позивача до переліку ризикових платників податків, суд дійшов висновку, що рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області від 14.11.2024 р. № 2589 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку є необґрунтованим та протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, положеннями п.6 Порядку №1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, оскільки рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків є протиправним та підлягає скасуванню, у суду наявні підстави для зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області виключити Приватне підприємство «АВТОМОТИВ» () з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 3028,00 грн. судового збору.

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, суд, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, здійснює розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області, у складі якого утворено Комісію, що прийняла оскаржуване рішення, які судом визнано протиправним та скасовано, у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Радчука А.А. у відпустці у період з 23.01.2025 року по 07.02.2025 року, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 10 лютого 2025 року (перший робочий день).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «АВТОМОТИВ» (Кубану Острів, буд. 6, м. Вилкове, Кілійський р-н, Одеська обл., 68355, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС Одеській області від 14.11.2024 р. № 2589 про відповідність Приватного підприємства «АВТОМОТИВ» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Зобов`язати Головне управління ДПС Одеській області виключити Приватне підприємство «АВТОМОТИВ» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь Приватного підприємства «АВТОМОТИВ» (Кубану Острів, буд. 6, м. Вилкове, Кілійський р-н, Одеська обл., 68355, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук