Справа № 560/8403/24
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8403/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

11 лютого 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області (ГУ ДПС у Хмельницькій області) в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ виконуючого обов`язки начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області № 18-дс від 27.05.2024 "Про дисциплінарне стягнення", яким оголошено догану ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно наказу ГУ ДПС в Хмельницькій області від 05.07.2022 №247-о ОСОБА_1 з 06.07.2022 призначено на посаду начальника управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Хмельницькій області.

Наказом ДПС України від 31.01.2024 № 91-о на ОСОБА_2 покладено виконання обов`язків начальника ГУ ДПС з 01.02.2024. Даний наказ оголошено наказом ГУ ДПС від 01.02.2024 № 47-о.

Наказом ГУ ДПС у Хмельницькій області від 09.04.2024 №24-дп порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_3 .

Підставою порушення дисциплінарного провадження слугувала службова перевірка інформації, наведеної у листі Національного агенства з питань запобігання корупції від 22.03.2024 № 37-01/1875-24, за результатами якої відповідачем складено акт від 03.04.2024 № 6/22-01-14-10. На підставі цього акту, виконуючому обов`язки начальника ГУ ДПС у Хмельницькій області, 03 квітня 2024 року виконуючим обов`язки начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції подано доповідну записку, що стало підставою для прийняття відповідачем наказу № 24-дп від 09.04.2024 про порушення дисциплінарного провадження стосовно позивача.

Отриманою в ході службової перевірки інформації (лист Департаменту організації роботи ДПС від 01.04.2024 №881/99-00-01-02-01-08, лист управління організації роботи ГУ ДПС в Хмельницькій області від 01.04.2024 №125/22-01-01-02-20) встановлено, що позивач не повідомив безпосереднього керівника, визначеними Законом способами, про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів стосовно колишньої дружини, яка перебуває на посаді головного державного інспектора відділу надання адміністративних та інших послуг Хмельницької державної податкової інспекції ГУ ДПС в області Біди Таміли, який виник у зв`язку із покладанням на нього виконання обов`язків начальника ГУ ДПС в Хмельницькій області.

Згідно з наявними в Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області відомостями відповідно до наказу ГУ ДПС від 19.08.2022 №307-0 посаду головного державного інспектора відділу з надання адміністративних та інших послуг Хмельницької державної податкової інспекції ГУ ДПС з 19.08.2022 займає Таміла Біда.

Згідно відомостей, що містяться в Особовій картці державного службовця ОСОБА_4 у пункті 7 "сімейний стан" зазначено "заміжня, чоловік - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ". При цьому, вищезазначені відомості в Особовій картці державного службовця ОСОБА_4 були актуальні станом на 28.09.2018.

Водночас, у пункті 5 Особової картки державного службовця ОСОБА_7 зазначено "сімейний стан - розлучений".

Згідно поданих декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за 2022-2023 роки встановлено наявність спільних малолітніх дітей.

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 27.05.2024 №18-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення" оголошено догану ОСОБА_1 - начальнику управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Хмельницькій області, за порушення п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України від 10.12.2015 №889-VII "Про державну службу" у вигляді неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів у зв`язку з наявністю позаслужбових відносин (спільна робота з колишньою дружиною), що за своєю суттю є невиконанням актів органів державної влади та наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, а саме:

-п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України від 14.10.2014 №1700-VII "Про запобігання корупції";

- п. 8 та п. 10 ч. 1 ст. 8 Закону України від 10.12.2015 №889-VII "Про державну службу";

- п.п. 3.1.1., п.п. 3.1.2, п.п. 3.1.4 п. 3.1 розділу III Порядку організації заходів із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 26.05.2020 №226 (із змінами);

- п.п, 3.5 п. З та абз. 2 п.п. 4.2. п. 4 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 02.09.2019 №52 (із змінами).

Підставою прийняття оскаржуваного наказу від 27.05.2024 №18-дс стало подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС у Хмельницькій області від 17.05.2024 № 330/22-01-14-11.

Не погоджуючись з вказаним наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись нормами чинного законодавства дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Так, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначаються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (Закон №889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 889-VIII державна служба здійснюється з дотриманням, зокрема, таких принципів: (1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; (2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; (3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; (5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Згідно ст. 8 Закону № 889-VIII, державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Частиною 1 ст. 62 Закону № 889-VIII визначено, що державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: (1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; (2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; (3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 64 Закону № 889-VIII).

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом (ч. 2 ст. 64 Закону № 889-VIII).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 ст. 65 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарними проступками, окрім інших, є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону № 889-VIII, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (ч. 1 ст. 67 Закону № 889-VIII).

Згідно ч. 1 ст. 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (дисциплінарна комісія).

Статтею 73 Закону №889-VIII визначено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна, зокрема містити: підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення закріплені у статті 74 Закону №889-VIII і полягають, зокрема, в наступному: дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця; під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби (частина перша); дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця (частина друга).

Процедура здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначена Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженим постановою КМ України №1039 від 04.12.2019 (Порядок №1039).

Згідно п. 1 Порядку №1039 цей Порядок визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Відповідно до п. 2 Порядку №1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Вказана процедура є обов`язковою, а вказаний у ній перелік є обов`язковим та не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно п. 24 Порядку №1039 з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Відповідно до п. 25 Порядку №1039 дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Пунктом 33 Порядку №1039 визначено, що комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Таким чином, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами спеціального законодавства про працю, які регламентовані зокрема Законом №889-VII, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень роботодавця, уповноваженої ним адміністрації.

Також, для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом №889-VIII та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №140/2819/19, від 26 січня 2021 року у справі №420/2949/19, від 04 вересня 2020 року у справі №826/6165/17.

Як встановлено із матеріалів справи, дисциплінарне стягнення у вигляді догани до позивача було застосовано за порушення ним:

-п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України від 14.10.2014 №1700-VII "Про запобігання корупції";

- п. 8 та п. 10 ч. 1 ст. 8 Закону України від 10.12.2015 №889-VII "Про державну службу";

- п.п. 3.1.1., п.п. 3.1.2, п.п. 3.1.4 п. 3.1 розділу III Порядку організації заходів із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 26.05.2020 №226;

- п.п, 3.5 п. З та абз. 2 п.п. 4.2. п. 4 Правил етичної поведінки в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 02.09.2019 №52.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Так, у поданні дисциплінарної комісії про застосування дисциплінарного стягнення до позивача, дисциплінарна комісія посилається на Методичні рекомендації щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно запобігання корупції №2 від 12.01.2024 (Методичні рекомендації). З посиланням на ці ж рекомендації, дисциплінарна комісія на четвертій сторінці свого ж подання вказує, що "конфлікт інтересів може існувати у особи в ситуації, коли одночасно наявні такі складові:

-в особи є приватний інтерес;

- в особи наявні службові повноваження, під час реалізації яких вона може на

власний розсуд вчиняти дії, приймати рішення саме з питання, у якому в неї наявний

приватний інтерес;

- такі службові повноваження мають дискреційний характер (тобто є такими, коли особа може на власний розсуд обирати з кількох юридично допустимих дій, рішень)."

Саме сукупність зазначених факторів дає підстави стверджувати, що приватний інтерес особи може впливати на об`єктивність та неупередженість під час вчинення особою дії, прийняття рішення, а отже, в особи є конфлікт інтересів. За відсутності принаймні однієї із складових - службових повноважень дискреційного характеру та/або приватного інтересу - конфлікт інтересів не виникає.

При вирішенні питання щодо наявності приватного інтересу в сфері службових повноважень як складової конфлікту інтересів слід у кожному випадку враховувати конкретні обставини, відносини та зв`язки особи, обсяг її службових/представиицьких повноважень під час прийняття того чи іншого рішення.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Так, у матеріалах дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 відділ з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Хмельницькій області, враховуючи позицію НАЗК, дійшов до висновку, що факт перебування у шлюбі в минулому ОСОБА_7 та Біди Таміли може свідчити про умови наявності на час виконання обов`язків керівника ГУ ДПС в області Бідою Дмитром стосовно ОСОБА_4 позаслужбових стосунків,

які зумовлюють приватний інтерес у керівника.

Проте, вислів "може свідчити" є лише припущенням і не може бути підставою для прийняття адміністративного рішення.

Відповідно до ст. 72 КАС України, докази в адміністративному процесі мають бути належними, допустимими та достатніми. Припущення або не підтверджені фактами висловлювання не можуть слугувати основою для прийняття рішення органом влади або судом.

Таким чином, формулювання "може свідчити" не відповідає вимогам до доказів, встановленим адміністративним законодавством України.

Крім того, позивач у своїх поясненнях від 01.04.2024 пояснив, що відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду шлюб між ним та ОСОБА_9 розірвано 06.05.2022. Копію зазначеного рішення ОСОБА_10 додав до пояснень, як підтвердження відсутності приватного інтересу між ним та колишньою дружиною.

Однак, з матеріалів дисциплінарної справи, не вбачається, що відповідач оцінював чи досліджував вказану позивачем обставину.

Така бездіяльність відповідача при дослідженні обставин дисциплінарної справи нівелює право працівника подавати письмові пояснення, що дає підстави для висновку про те, що притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності відповідач не врахував усіх обставин, що стосуються наявності приватного інтересу у даному випадку.

За таких обставин, в матеріалах дисциплінарного провадження відсутній доведений факт існування одночасно всіх вищезгаданих складових для наявності факту потенційного конфлікту інтересів.

Відтак, при відсутності хоча б однієї із складових, а саме, приватного інтересу та/або службових повноважень дискреційного характеру - конфлікт інтересів не виникає.

Так, згідно ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарний проступок - це протиправна винна дія або бездіяльність чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

При цьому, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до державного службовця, який порушив службову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

У той же час, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності.

Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом № 889, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Тобто, після вчинення певної дії або бездіяльності має бути наслідок, в даному випадку не повідомлення безпосереднього керівника про наявність потенційного конфлікту інтересів не призвело ні до яких наслідків, а комісією не встановлено ніяких дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, в матеріалах дисциплінарної справи зазначено, що на підставі листа управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку від 01.04.2024 №138/22-01-10-02-17 встановлено, що за період з 01.02.2024 по 07.02.2024 до управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ ДПС в області не надходили подання на преміювання, встановлення надбавок та інших виплат, а також інші документи щодо оплати праці головного державного інспектора відділу з надання адміністративних та інших послуг Хмельницької ДПІ ГУ ДПС в області Біди Таміли за підписом в. о. начальника ГУ ДІІС області Біди Дмитра.

У висновку дисциплінарного провадження також зазначається, що у ході проведення службової перевірки робочою групою документально не встановлено вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів стосовно головного державного інспектора відділу надання адміністративних та інших послуг Хмельницької державної податкової інспекції ГУ ДПС в області Біди Таміли начальником управління контролю за підакцизними товарами Бідою Дмитром при виконанні ним обов`язків начальника ГУ ДПС в області у період 01.02.2024 по 07.02.2024.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях позивача немає всіх складових дисциплінарного проступку, а саме, відсутня об`єктивна сторона, оскільки комісією не встановлено настання шкідливих наслідків та їх причинно- наслідковий зв`язок з поведінкою позивача, а також не доводено наявність приватного інтересу позивача стосовно колшиньої дуржини Таміли Біди, а відтак наказ Головного управління ДПС України у Хмельницькій області № 18-дс від 27.05.2024 "Про дисциплінарне стягнення", яким оголошено догану ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Крім того, у апеляційній скарзі не зазначено жодної норми матеріального або процесуального права, яку порушив суд першої інстанції під час розгляду даної справи та обставини або доказу, якому суд першої інстанції не дослідив чи не надав належної оцінки.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційних скарг.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.