Справа № 160/6810/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2025 року м. Дніпросправа № 160/6810/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року (суддя Калугіна Н.Є.)

у справі №160/6810/24

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, в якому просив:

- визнати протиправними дії Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні розрахунку розміру грошового забезпечення з урахуванням встановленої вислуги років (21 рік 04 місяці) та оформлення всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призову позивача - 15.07.2000);

- зобов`язати Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту провести розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 (оформити подання та всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з моменту звільнення з військової служби (з 30.10.2020) відповідно до вимог п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призову позивача - 15.07.2000).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент призову позивача на військову службу згідно статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом мали право на пенсію за вислугу за наявності на день звільнення зі служби вислуги 20 років і більше. На час звільнення позивача вказану норму змінено Законом України від 08.07.2011 №3668-VІ і збільшено стаж, що дає право на пенсію за вислугу років (25 календарних років і більше), що звужує права позивача у розумінні Конституції України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Суд виходив з того, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма, яка діє на момент реалізації позивачем права на пенсію, а тому відхиляє доводи позивача про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати правову норму, що діяла на час вступу ним на службу.

Суд за встановлених обставин справи дійшов висновку, що оскільки календарна вислуга років позивача на день звільнення зі служби становить менше 25 років, то відповідач правомірно відмовив у проведенні розрахунку грошового забезпечення з урахуванням встановленої вислуги років та оформлення подання для призначення пенсії за вислугу років. У спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач, через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до порушення конституційних справ позивача, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач наполягає на тому, що має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ в редакції, чинній на дату прийняття його на військову службу. Зазначає, що відповідно до положень Постанови №3-1 відповідач зобов`язаний провести розрахунок грошового забезпечення позивача, оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі норми Закону №2262-ХІІ у редакції, чинній на час призову позивача на військову службу.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 в період з 26.06.2004 по 30.10.2020.

Наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 15.10.2020 за №65, відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» підполковника юстиції ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №219 від 30.10.2020 позивача виключено зі списків військової частини з 31.10.2020.

В цьому наказі зазначено, що на 31.10.2020 вислуга років ОСОБА_1 становить: календарна - 20 років 10 місяців 16 днів, пільгова - 01 рік 02 місяці 00 днів, загальна - 21 рік 05 місяців 16 днів.

Згідно розрахунку вислуги років військовослужбовця на пенсію (а.с.20), загальна вислуга підполковника юстиції ОСОБА_1 - 21 рік 02 місяці 07 днів. Кількість повних років вислуги на пенсію 21 рік.

Відповідно до грошового атестату №13/165, виданого позивачу 01.11.2020, обчислена на 31.10.2020 вислуга років становить - 21 рік 05 місяців 16 днів. Надбавка за вислугу років до 31.10.2020 45%.

В матеріалах справи міститься заява позивача, адресована ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовій частині НОМЕР_1 ), яка датована 12.09.2023 і в якій позивач просив провести розрахунок розміру грошового забезпечення з урахуванням встановленої вислуги років (20 років 03 місяці 16 днів) та оформлення Подання та всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції на час призначення позивача на посаду 15.07.2004), та направити вказані документи до Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області.

Відповідь на цю заяву відповідачем на надана.

В той же час, відповідач листами від 12.03.2024 №№518/ВихЗВГ/329 та 518/ВихЗВГ/330 надав відповідь на звернення позивача з аналогічними вимогами від 06.03.2024, повідомивши позивача, що він не має права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки в календарному обчисленні вислуга років складала 20 років 02 місяці. А згідно вимог п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції станом на день звільнення з військової служби пенсія за вислугу років призначалась за умови наявності вислуги років 25 календарних років і більше.

Не погодившись з відмовою відповідача у проведенні розрахунку розміру грошового забезпечення з урахуванням встановленої вислуги років (21 рік 04 місяці) та оформлення всіх необхідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призову позивача - 15.07.2000), позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, як в ньому вказано, визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст.2 цього Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За правилами ст.48 Закону №2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано, зокрема, Порядком подання документів для призначення пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

Відповідно до п.2 розділу І Порядку №3-1 в редакції на час виникнення спірних правовідносин заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи:

1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку);

2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;

3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);

4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку);

5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію);

6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року №13-1) (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») (для призначення пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону);

7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу;

8) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Відповідно до п.1 3 розділу ІІІ Порядку №3-1 уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.

Уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів.

У разі якщо підготовлено не всі необхідні документи для призначення пенсії, то подаються наявні, а документи, яких не вистачає, подаються додатково.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженим органом (структурним підрозділом) до органу, що призначає пенсію, мають бути завірені цим уповноваженим органом (структурним підрозділом) або органом, в якому особа проходила військову службу (службу), в установленому порядку.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Порядку №3-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що на відповідача, у випадку вирішення питання про призначення пенсії у відповідності до Закону №2262-ХІІ, покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно встановив, що спір у цій справі виник з приводу питання щодо редакції ст.12 Закону №2262-ХІІ, яка підлягає застосуванню при визначенні права позивача на пенсію за вислугу років. Обчислення наявної у позивача вислуги років спірним у цій справі не є.

Відповідно до п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ в редакції на час призову позивача на військову службу право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI до вказаної норми «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ внесені зміни, яка, починаючи з 01.10.2011, передбачає, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Отже, на час звільнення позивача з військової служби необхідною умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність календарної вислуги років 25 календарних років і більше.

Розглядаючи питання щодо застосування ст.12 Закону №2262-ХІІ, суд апеляційної інстанції, враховує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2019 №5-р(I)/2019, на яке посилається також суд першої інстанції, Конституційний Суд України висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

Правова визначеність, як елемент верховенства права, не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. Як стверджує єдиний орган конституційної юрисдикції, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 п. 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018).

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилковість доводів позивача, що у спірних правовідносинах слід застосовувати пункт «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції, чинній на час вступу позивача на службу.

Оскільки моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугу років є дата звільнення зі служби, тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби.

Аналогічна правова позиція викладена також Верховним Судом в постанові від 19.09.2023 у справі №200/9352/20-а.

За таких обставин, оскільки позивач на час звільнення не мав календарної вислуги років у розмірі 25 років, яка є передумовою для призначення пенсії за п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час звільнення позивача), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у відповідача протиправних дій щодо не проведенні розрахунку розміру грошового забезпечення з урахуванням встановленої вислуги років (21 рік 04 місяці) та не оформлені всіх необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В спірному випадку дії відповідача щодо відмови позивачу в оформленні та направленні документів до пенсійного органу, необхідних для призначення пенсії за вислугу років, зумовлені саме відсутністю у позивача достатньої вислуги років, як того вимагає чинне законодавство, і як наслідок, відсутністю у відповідача підстав для підготовки документів, необхідних для призначення пенсії та надсилання цих документів до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року у справі №160/6810/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко