Справа № 445/181/25
Суддя: Кіпчарський О. М.
Дата ухвалення: 2025-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/181/25
Провадження № 2-а/445/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

в с т а н о в и в :

23.01.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №3819142 від 09.01.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно якої, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень. В обґрунтування позову вказує, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки працівники поліції зупинили його без відповідних на те правових підстав, правил дорожнього руху він не порушував, ближнє світло фар в його автомобілі в темну пору доби було увімкненим, відеоматеріал, який начебто підтверджує його винуватість не підписаний ЕЦП, відео фіксація здійснена з порушеннями вимог відповідних інструкцій, оскаржувана постанова не містить посилання на технічний засіб, яким здійснювалась відео фіксація працівниками поліції. Як наслідок, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді від 27.01.2025 року адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, замінено неналежного відповідача з Головного управління національної поліції у Львівській області на Департамент патрульної поліції, оскільки оскаржувана постанова винесена посадовою особою Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, а не посадовою особою Головного управління національної поліції у Львівській області. Цією ж ухвалою постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідачем на адресу суду, через систему «Електронний суд», надіслано клопотання про залишення позову без руху, оскільки, на погляд представника відповідача, позивачем пропущено строк звернення із вказаним адміністративним позовом. Представник відповідача вказує, що оскаржувана постанова винесена 09.01.2025 року, а з позовом позивач звернувся 20.01.2025 року, тобто на 11-й день, а не в межах 10-ти денного строку на оскарження постанови.

Окрім цього, через систему «Електронний суд», відповідачем надіслано відзив щодо заявленого позову, згідно доводів якого відповідач позовних вимог не визнає, та зазначає, що працівники поліції діяли у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законом. Вказує, що позивачем порушено вимоги Правил дорожнього руху, зокрема останній керував автомобілем в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, відтак зупинка позивача здійснена за достатніми для цього підставами, звертає увагу, що відносно позивача також було складено матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які скеровані для розгляду до Сихівського районного суду м. Львова. Порушення, допущене позивачем, належним чином зафіксоване, підстави для задоволення позову відсутні.

Судом враховано час, який необхідний для поштових пересилань документів. Станом на 11 лютого 2025 року будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Із аналізу зазначеного вище вбачається, що сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями ст. 159 КАС України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Ознайомившись із доводами позивача та відповідача, викладеними у позовній заяві та відзиві на позов, клопотанням про залишення позову без руху, наданими учасниками документами, відеозаписами та вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, згідно постанови серії ЕНА №3819142 від 09.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, винесеної інспектором 2 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Шукостом О.В., на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, зокрема за те, що він 09.01.2025 року о 07 год. 10 хв. по вул. Пасічній, 164 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 «а» Правил дорожнього руху.

Зі змісту ч. 2 ст.122 КУпАП вбачається, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 19.1. «а» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях, на всіх механічних транспортних засобах повинні бути увімкнені фари ближнього (дальнього) світла. Замість ближнього світла фар дозволяється увімкнення протитуманних фар.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Ч. 1, ч. 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається із представленого позивачем відеозапису, такий здійснюється із салону автомобіля патрульної поліції на відео реєстратор.

На відеозаписі зафіксовано рух автомобіля, де встановлено відео реєстратор, в темну пору доби по вул. Пасічній в м. Львова в напрямку до перехрестя із вул. Зеленою.

В цей час, на зустріч їде автомобіль марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , як з`ясувалось згодом автомобілем керував позивач ОСОБА_1 .

На представленому відеозаписі чітко та однозначно зафіксовано, що автомобіль марки «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснює рух без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, натомість в автомобіля увімкнені габаритні вогні.

В цей час на вулиці мрячно, поруч рухаються інші автомобілі, в порівнянні із світлом фар яких та їх відбиттям на дорожньому полотні, однозначно можна дійти висновку, що на автомобілі, під керування позивача, ближнє світло фар не є увімкненим. Також позивач в цей момент не користувався протитуманними фарами.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем порушено вимоги Правил дорожнього руху, зокрема останній керував транспортним засобом в темну пору доби, без увімкненого ближнього світла фар та/або протитуманних фар, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому на нього правомірно накладено стягнення, відповідно до оскаржуваної постанови.

Оскільки позивачем допущено порушення Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, його зупинка працівниками поліції є цілком правомірною та відповідає положенням ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Щодо тверджень позивача на предмет недопустимості та неналежності вищевказаного відеозапису, оскільки такий не підписаний ЕЦП та в оскаржуваній постанові не міститься посилання на технічний запис, за допомогою якого здійснювалось фіксування правопорушення, суд такі до уваги не приймає, оскільки: вказаний відеозапис наданий суду самим же позивачем, а не відповідачем; позивач не оспорює його автентичності, більше того, позивач сам покликається на нього, як на доказ своєї невинуватості та не заперечує, що автомобілем в момент порушення керував саме він; аналогічні відеозаписи надіслані відповідачем на адресу суду через систему «Електронний суд», які підписані ЕЦП представника відповідача.

Щодо даного питання суд погоджується із доводами представника відповідача, що лише факт відсутності в постанові вказання на технічний прилад, яким здійснювалась фіксація правопорушення, сам по собі не є безумовною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а вищевказані доводи позивача суд вважає занадто формалізованими та намаганням уникнути від відповідальності.

Окрему увагу суд звертає на той факт, що після зупинки позивача, його було освідчено на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту виявився позитивним, та на позивача додатково складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що заявлений позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Щодо тверджень представника відповідача про пропуск позивачем строку на оскарження постанови, суд зазначає, що така винесена 09.01.2025 року, а отже строк на її оскарження завершувався 19.01.2025 року, що є вихідним днем. Позов надісланий позивачем засобами поштового зв`язку 20.01.2025 року, тобто наступного робочого дня, а отже строк на оскарження постанови позивачем не є пропущеним.

Керуючись ч. 1 ст. 6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

залишити постанову серії ЕНА №3819142 від 09.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, винесену інспектором 2 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Шукостом Олегом Васильовичем - без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11 лютого 2025 року.

Суддя О. М. Кіпчарський