Справа № 380/20540/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 рокусправа № 380/20540/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої - судді Потабенко В.А.,

секретаря судового засідання Согор А.Н.,

за участі:

представника позивача Бердара С.В., згідно договору,

представника відповідача Твердовської У.М., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» (далі КП «Дрогобичводоканал», позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0413 від 04.04.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 199577,60 грн;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0413 від 14.06.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 199959,70 грн;

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0413 від 15.08.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 248813,54 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що КП «Дрогобичводоканал» є комунальним підприємством, засновником якого є Дрогобицька міська рада, а власником територіальна громада м. Дрогобича. Основним видом економічної діяльності підприємства є очищення та постачання води. Позивач вважає, що при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом не взято до уваги, що прострочення сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість, тобто податковий борг з якого нараховувались штрафні санкції, виник через невідповідність фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. КП «Дрогобичводоканал» здійснювало вчасно оплату узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість, згідно податкових накладних, які зазначені у актах про результати камеральної перевірки від 04.04.2024, 14.06.2024, 14.08.2024. Проте, відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України кошти, що сплачувало підприємство, податковий орган зараховував в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків (докази оплати додаються). Таким чином, прострочення сплати КП «Дрогобичводоканал» узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість відбулось за незалежних від нього причин, а саме внаслідок неперерахування субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах. За таких обставин позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суддя від 08.10.2024 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, справу вирішила розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (від 18.10.2024 вх. № 77481, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. У відзиві зазначає, що платником податків самостійно визначено та подано податкову декларацію з податку на додану вартість, в якій задекларовано суми податкових зобов`язань до сплати. Декларація складена і підписана відповідно до ст.48 Податкового кодексу України та подана у спосіб, визначений діючим законодавством. Проведеною камеральною перевіркою щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість КП «Дрогобичводоканал» встановлено, що згідно додатку до податкового повідомлення-рішення від 04.04.2024 №0413 загальна сума штрафних санкцій становить 199577,60 грн, що дорівнює 10% суми податкового боргу (сума грошового зобов`язання без урахування штрафних (фінансових) санкцій та пені). Згідно додатку до податкового повідомлення-рішення від 16.06.2024 №0413 загальна сума штрафних санкцій становить 199959,70 грн, що дорівнює 10% суми податкового боргу (сума грошового зобов`язання без урахування штрафних (фінансових) санкцій та пені). Згідно додатку до податкового повідомлення-рішення від 15.08.2024 №0413 загальна сума штрафних санкцій становить 248813,50 грн, що дорівнює 10% суми податкового боргу (сума грошового зобов`язання без урахування штрафних (фінансових) санкцій та пені). Тобто в результаті проведення камеральної перевірки встановлено несвоєчасну сплату підприємством узгодженої суми податкового зобов`язання, чим порушено п. 57.1 ст. 57 Кодексу, у якому зазначено що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом. У разі несплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеного в цьому податковому повідомленні-рішенні, застосовується штраф та нараховується пеня у порядку і розмірах, передбачених статтями 124 і 129 Податкового кодексу України, виникає право податкової застави на майно платника податків і таке грошове зобов`язання буде визнано податковим боргом. Контролюючим органом буде вжито заходів з погашення податкового боргу в порядку, встановленому законодавством. Відповідальність платника за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання передбачена ст. 124 Кодексу - у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: - при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; - при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу. Отже враховуючи вищенаведене, встановлено порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість КП «Дрогобичводоканал» та застосовано до суб`єкта господарської діяльності штрафну санкцію 10% суми податкового боргу. При цьому, підприємство було обізнано з вимогами Податкового кодексу України в частині своєчасності та повноти сплати податку на додану вартість у визначені законодавством терміни, а також з порядком перерахування узгодженого грошового зобов`язання до бюджету. Водночас, інформація в Журналі реєстрації Рішень/Попередніх рішень щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку ІКС «Податковий блок» щодо подання КП «Дрогобичводоканал» заяви щодо неможливості виконання податкових зобов`язань, відсутня.

24.10.2024 за вх. № 78994 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у ст. 16 Податкового кодексу України. Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу. В противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Податковим кодексом України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Прострочення сплати КП «Дрогобичводоканал» узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість відбулось за незалежних від нього причин, а саме внаслідок невідповідності фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення затвердженим тарифам на такі послуги та неперерахування субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах. Водночас, неперерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків призвело до позбавлення КП «Дрогобичводоканал» можливості своєчасно розрахуватися з бюджетом в установленому Урядом порядку, що спричинило збільшення відповідних податкових боргових зобов`язань останнього та відповідно прострочення сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану. Таким чином, застосування штрафних санкцій до позивача на підставі п.124.1 ст. 124 Податкового кодексу України є безпідставним, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Протокольною ухвалою від 05.11.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

КП «Дрогобичводоканал» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із присвоєнням коду .

КП «Дрогобичводоканал» є комунальним підприємством, засновником якого є Дрогобицька міська рада, а власником територіальна громада м. Дрогобича. Основним видом економічної діяльності підприємства є очищення та постачання води.

04.04.2024 ГУ ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість (далі ПДВ) КП «Дрогобичводоканал».

За результатами перевірки складено акт №14580/13-01-04-13-04/03348910 від 04.04.2024, відповідно до якого встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ за травень - червень 2022 року з затримкою більше 30 календарних днів.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № 0413 від 04.04.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 199577,60 грн.

Крім того, 14.06.2024 ГУ ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість КП «Дрогобичводоканал».

За результатами перевірки складено акт № 24667/13-01-04-13-04/03348910 від 14.06.2024, відповідно до якого встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ за січень квітень 2023 року з затримкою більше 30 календарних днів.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № 0413 від 14.06.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 199959,70 грн.

Крім того, 14.08.2024 ГУ ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість КП «Дрогобичводоканал».

За результатами перевірки складено акт № 34441/13-01-04-13-04/03348910 від 14.08.2024, відповідно до якого встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ за квітень - -червень 2023 року з затримкою більше 30 календарних днів.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № 0413 від 15.08.2024 про зобов`язання сплатити штраф розмірі 10% в сумі 248813,54 грн.

Позивач вважає наведені вище податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки при їх прийнятті відповідачем не враховано відсутність вини КП «Дрогобичводоканал» у вчиненні податкових правопорушень. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, фактично не заперечує факту несвоєчасної сплати ним узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ, а також правильності визначення відповідачем розміру штрафних санкцій. Підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивач вважає те, що відповідачем не враховано причин несвоєчасної сплати таких платежів. Несвоєчасне виконання позивачем свого податкового обов`язку по сплаті податку до бюджету пов`язане з невиплатою позивачу субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості в різниці в тарифах. Цю обставину позивач вважає поважною причиною несвоєчасної сплати податкових зобов`язань, що виключає можливість накладення на нього фінансових санкцій. Тому звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин.

Підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно з п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

За змістом п 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п. 75.1 ст. 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Як встановлено судом, ГУ ДПС у Львівській області проведено камеральні перевірки КП «Дрогобичводоканал» та встановлено несвоєчасну сплату позивачем до бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань по податку на додану вартість за 2022-2023 роки.

Відповідно до п. 16.1.4 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Також п. 203.2 ст. 203 ПК України встановлено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 110.1 ст. 110 ПК України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених цим Кодексом, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Згідно з п. 111.1 ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова, адміністративна, кримінальна.

Відповідно до абзацу першого п. 57.1 ст. 57 ПК платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків встановлена ст. 124 ПК України.

За приписами п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.п. п.п. 14.1.152, 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені ПК строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Несплачене у встановлений ПК строк узгоджене грошове зобов`язання визнається сумою податкового боргу платника податків.

За несплату або несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу на умовах визначених податковим законодавством.

Передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законодавством строки.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, вказаною нормою ПК України визначено обов`язок податкового органу щодо зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжній інструкції (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

З наявних в матеріалах справи розрахунків нарахованих штрафних санкцій суд встановив, що оскаржуваними повідомленнями-рішеннями визначено штрафні санкції за порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань по податку на додану вартість відповідно до ст. 124 ПК України.

При цьому, граничні терміни сплати таких грошових зобов`язань за самостійно поданими позивачем податковими деклараціями та уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленнями самостійно виявлених помилок встановлені у період червня 2022 року липня 2023 року, тоді як фактичну сплату таких платежів проведено позивачем у період лютого липня 2024 року. Кількість днів затримки сплати позивачем узгоджених грошових зобов`язань в кожному випадку становить понад 300 днів, а в окремих випадках - понад 650 днів. Таким чином, розмір штрафу визначений відповідачем у розмірі 10% від суми несвоєчасно проведених платежів.

Як вже було вказано вище, позивач фактично не заперечує факту несвоєчасної сплати ним узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ, а також правильності визначення відповідачем розміру штрафних санкцій. Водночас, стверджує, що відповідачем не враховано причин несвоєчасної сплати таких платежів - невиплату позивачу субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості в різниці в тарифах. Цю обставину позивач вважає поважною причиною несвоєчасної сплати податкових зобов`язань, що виключає можливість накладення на нього фінансових санкцій.

З цього приводу суд вказує таке.

За змістом ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у ст. 16 ПК України.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм.

Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу. В противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

В противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру.

Таким чином, при вирішенні цього спору суду першочергово необхідно встановити, чи вжив позивач всі достатні, необхідні та залежні від нього заходи з метою дотримання правил та норм, визначених у положеннях чинного законодавства, чи діяв він добросовісно, затримуючи сплати узгоджених податкових зобов`язань (наявність/відсутність непереборних обставин щодо несвоєчасної сплати), чи вчиняв всі необхідні активні дії, зокрема, щодо повідомлення відповідача про неможливість сплати податкових зобов`язань через відсутність коштів на рахунках чи неможливістю їх використання та щодо відшукування необхідних коштів.

З`ясування судом вищезазначених обставин має суттєве значення для повного та всебічного розгляду справи та прийняття обґрунтованого та законного рішення. В той час, як недослідження вказаних питань під час судового розгляду справи, призводить до формального підходу до вирішення справи та невмотивованих, необґрунтованих висновків щодо відсутності умислу та у зв`язку з чим наявності вини платників податків, без достатніх на те підстав.

Відповідно до п. 27 ст. 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 і частини третьої статті 30 Бюджетного кодексу України, спрямовуються на реалізацію програм та здійснення заходів, визначених частиною четвертою статті 30 Бюджетного кодексу України, а кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами статей 11-13 цього Закону, спрямовуються відповідно, зокрема, на субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" (за рахунок джерел, визначених пунктами 13 і 14 статті 11 цього Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України №1340 від 15.12.2021 «Деякі питання здійснення заходів, передбачених пунктом 27 статті 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (далі - Постанова №1340) затверджено порядок та умови надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення (далі - субвенція).

Відповідно до п. п. 1-3 Постанови № 1340 ці порядок та умови визначають механізм надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі - субвенція), а саме погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася непогашеною станом на 1 червня 2021 р. (далі - заборгованість з різниці в тарифах).

Субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах за рахунок та в межах коштів спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені пунктами 13 і 14 статті 11 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, згідно з розподілом, наведеним у додатку 1.

Головним розпорядником субвенції є Мінрегіон.

Перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості з різниці в тарифах, що утворилася станом на 1 червня 2021 р. і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах (далі - договір про організацію взаєморозрахунків), обсяг якої розраховано теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями, підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення, що здійснюють виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та надання відповідних комунальних послуг населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів (далі - суб`єкти господарювання) відповідно до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 р. № 977 (Офіційний вісник України, 2021 р., № 76, ст. 4794), та підтверджено рішенням територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах з урахуванням довідок органів Держаудитслужби (у разі здійснення заходів державного фінансового контролю щодо відповідного суб`єкта господарювання у 2021 році).

У разі коли заходи державного фінансового контролю щодо суб`єкта господарювання у 2021 році не здійснювалися, відповідні довідки для перерахування субвенції не вимагаються.

Підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків) за наявності в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості (без урахування пені, штрафних і фінансових санкцій).

Відповідно до п. 6 Постанови № 1340 суб`єкти господарювання та інші учасники розрахунків разом із договором про організацію взаєморозрахунків подають до місцевого фінансового органу:

1) копію протоколу засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах;

2) розрахунки обсягу заборгованості з різниці в тарифах, оформлені відповідно до додатків 1-3 до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 р. № 977;

3) акти звіряння заборгованості, складені учасниками розрахунків, із зазначенням суми заборгованості, яка обліковується на останній день місяця, що передує місяцю підписання договору про організацію взаєморозрахунків (у разі необхідності в акті зазначається сума заборгованості, не погашена на дату укладення відповідними учасниками розрахунків договору про організацію взаєморозрахунків);

4) довідку, видану територіальним органом ДПС, про розмір податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість, що сплачується підприємствами електроенергетичної галузі, підприємствами, що провадять діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, станом на 1 грудня 2021 р., що залишився несплаченим/непогашеним станом на дату формування цієї довідки (у разі проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах за рахунок надходжень, визначених пунктом 14 статті 11 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік) (далі - довідка про розмір податкового боргу).

Таким чином, законодавством України передбачено умови й порядок погашення податкового боргу з податку на додану вартість надавача послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відтак, суд зазначає, що субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення різниці між витратами, понесеними в результаті надання підприємством відповідних комунальних послуг, та встановленими тарифами.

Слід зазначити, що відповідно до вимог передбачених Постановою №1340, для проведення розрахунків за субвенцією відповідачем видано позивачу довідку №36922/6/13-01-13-01-12 від 21.12.2021 про розмір податкового боргу, в якій зазначено податковий борг станом на 01.12.2021 з врахуванням штрафних санкцій та пені складає 27381251,65 грн.

Згідно з Протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах № 9ВКГ/10 від 19.10.2021, загальний обсяг заборгованості з різниці у тарифах, який виник станом на 01.06.2021 у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування складав 11237694 грн.

На підставі зазначених вище вимог Порядку № 1340 між Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Дрогобицької міської ради та КП «Дрогобичводоканал» укладено договір про організацію взаєморозрахунків №13/01 від 22.12.2021.

Також між Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації, Фінансовим управління Трускавецької міської ради, Управління житловокомунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради, ТзОВ «Трускавецький водоканал» та КП «Дрогобичводоканал» укладено договір про організацію взаєморозрахунків №13/09 від 23.12.2021.

Предметом цих договорів є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Пунктами 3-5 Договору №13/01 від 22.12.2021 передбачено, що казначейство перераховує субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах Департаменту фінансів Львівської обласної державної адміністрації у сумі 11237694,00 грн. Департамент фінансів Львівської обласної державної адміністрації перераховує вказані кошти фінансовому управлінню Дрогобицької міської ради, яке надалі перераховує ці кошти КП «Дрогобичводоканал».

Відповідно до п. 6 договору №13/01 від 22.12.2021 КП «Дрогобичводоканал» перераховує на рахунок, відкритий в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти у сумі 11237694,00 грн. для погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість (у разі проведення розрахунків за рахунок надходжень, передбачених п. 14 ст. 11 Закону України «Про Державний бюджету України на 2021 рік»).

Пунктами 3-7 договору №13/09 від 23.12.2021 передбачено, що казначейство перераховує субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах Департаменту фінансів Львівської обласної державної адміністрації в сумі 5161780 грн. Департамент фінансів Львівської обласної державної адміністрації перераховує ці кошти Фінансовому управлінню Трускавецької міської ради, яке далі перераховує кошти Управлінню житлово-комунального господарства і будівництва Трускавецької міської ради, яке, в свою чергу перераховує їх ТзОВ «Трускавецький водоканал». ТзОВ «Трускавецький водоканал» перераховує кошти КП «Дрогобичводоканал», яке згідно з п. 8 договору №13/09 від 23.12.2021 перераховує на рахунок, відкритий в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти у сумі 5161780 грн. для погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого), з податку на додану вартість.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що проведення взаєморозрахунків із погашення заборгованості можливе лише на підставі договору та шляхом послідовного виконання зобов`язань учасниками розрахунків.

Однак, розрахунки згідно вказаних вище договорів не відбулись через те, що головним розпорядником та відповідальним виконавцем бюджетної програми Мінрегіоном не виділено коштів.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, прострочення сплати КП «Дрогобичводоканал» узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість відбулось за незалежних від нього причин, а саме внаслідок невідповідності фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення затвердженим тарифам на такі послуги та не перерахування субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Водночас, неперерахування субвенції згідно з розподілом відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків призвело до позбавлення КП «Дрогобичводоканал» можливості своєчасно розрахуватися з бюджетом в установленому Урядом порядку, що спричинило збільшення відповідних податкових боргових зобов`язань останнього та відповідно прострочення сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з ПДВ.

Суд також зазначає, що погоджується з позицією позивача щодо відсутності вини КП «Дрогобичводоканал» в порушенні граничного строку сплати до бюджету суми самостійно визначеного податкового зобов`язання з ПДВ. Суд зауважує, що погашення заборгованості позивача з ПДВ мало відбуватись за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах, як передбачено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Постановою № 1340 , яка є спеціальною (містить спеціальну процедуру погашення заборгованості), яка підлягає застосуванню для вирішення подібних правовідносин на противагу ст. 126 ПК України.

При цьому, суд вказує, що при прийнятті податкових повідомлень-рішень контролюючим органом не було взято до уваги, що податковий борг, з якого нараховувались штрафні санкції, виник через невідповідність фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Вказаний висновок суду був неодноразово підтриманий Верховним Судом в аналогічних справах, як от 31.05.2019 у справі №820/4728/17, 19.03.2024 у справі № 813/3737/16 тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень дотримані не були, що зумовило звернення позивача за своїм захистом до суду.

Таким чином застосування штрафних санкцій до позивача на підставі п.124.1 ст. 124 ПК України є безпідставним, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Щодо судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 0413 від 04.04.2024, № 0413 від 14.06.2024, № 0413 від 15.08.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (адреса: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» (адреса: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Федьковича, 11, ) 7783 (сім тисяч сімсот вісімдесят три) гривні рівно сплаченого при подачі позову до суду судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 07.02.2025.

Суддя Потабенко Варвара Анатоліївна