Справа № 620/16326/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року Чернігів Справа № 620/16326/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., за участю секретаря Лавровської В.І. розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Інформаційне агенсво про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Інформаційне агентство (далі також третя особа) про визнання протиправною та скасування постанови від 07.10.2024 № 72127872.

В обґрунтування позовних вимог відповідач зазначив, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки відповідач не виконав рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23, тому підстави для закінчення виконавчого провадження були відсутні.

24.12.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами окремого позовного провадження.

Відповідачем відзив на позов не подано.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина шоста статті 162 КАС України).

Третя особа надіслала письмові пояснення, в яких просила залишити позов без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено його, закрито підготовче провадження, призначено розгляду справи по суті.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи належно повідомлені. Позивач та третя особа надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Від відповідача заява про розгляд справи за його відсутності не надійшло.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 620/1292/23 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Інформаційного агентства правопорядку щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 29.01.2018. Зобов`язано Інформаційне агентство нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 29.01.2018.

29.05.2023 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

28.06.2023, за заявою позивача від 21.06.2023, заступником начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Диких О.О.(далі- відповідач) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 620/1292/23.

Позивачу проведено нарахування та виплату відповідних сум за вказаним судовим рішенням, що підтверджується платіжними інструкціями №459 від 21.09.2023 на суму 12815,13грн та №251від 27.06.2024 на суму 4818,51 грн.

07.10.2024, керуючись вимогами п.9 ч. 1 ст. 39 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 72127872 у зв`язку з повним виконанням судового рішення у справі № 620/1292/23.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, оскільки судове рішення не виконано в повному обсязі, зокрема відповідачем при нарахуванні та виплаті сум не враховано судове рішення від 27.04.2023 у справі № 620 /1161/21, яким визнано протиправною бездіяльність Інформаційного агенства щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 29.01.2018 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року. Зобов`язано Інформаційне агенство нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 29.01.2018 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся за їх захистом до суду.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016 (далі Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 2 статті 39 передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

За змістом пунктів 21, 22 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (із змінами) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, закінчення виконавчого провадження здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 39 Закону.

У разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби / приватного виконавця коштів, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону.

У постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною 1 статті 40 Закону.

Таким чином, про закінчення виконавчого провадження з указаної підстави приймається мотивована постанова, яка має містити обставини, що свідчать про фактичне виконання рішення та засоби їхнього встановлення.

Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть бути будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид і форма яких залежить від суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання.

На зазначене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 08.06.2023р. у справі №640/12200/22.

Суд зазначає, що у даному випадку у спірних правовідносинах фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом має підтверджуватись платіжним документом, зі змісту якого можна достовірно встановити, що позивачем у певний строк сплачена визначена виконавчим документом сума грошових коштів за належними реквізитами, такими як найменування, код та рахунок платника та отримувача коштів, код класифікації доходів бюджету, призначення платежу тощо.

Як вже встановив суд позивачу проведено нарахування та виплата сум, що підтверджено платіжними інструкціями.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду у від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18).

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності, з урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем, у рамках ВП № 72127812 з виконання виконавчого листа № 620/1292/23, судове рішення виконано в повному обсязі.

Відтак, встановлені обставини та вказане нормативне регулювання, дає підстави вважати, що виконавчий документ у рамках ВП № 72127812 з виконання виконавчого листа №620/1292/23 виконаний і державний виконавець мав підстави для закінчення виконавчого провадження за наслідком його виконання.

За таких обставин суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону № 1404-VIII і його діями не порушено законних прав та інтересів позивача. Тому, підстав для визнання протиправною та скасування спірної постанови відсутні.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач вважає, що захист його прав у виконавчому провадженні № 72127812 має відбуватись з урахуванням судового рішення в іншій справі № 620/1161/23.

Разом з тим, суд зазначає, що предметом судового розгляду у справі №620/1292/23 було лише право позивача на проведення нарахування та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 29.01.2018.

Натомість, право позивача на виплату індексації грошового забезпечення не було предметом судового розгляду у даній справі.

У свою чергу суд зазначає, що в рамках виконавчого провадження відбувається перевірка виконання конкретного судового рішення, а не всіх судових рішень, прийнятих судом в подальшому.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку статей 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вул. Різницька, 11Б,м. Київ,01011 .

Третя особа : Інформаційне агентство, вул. Кнізів Острозьких, 45/1, корп.33, м. Київ,04015, код ЄДРПОУ 26622616.

Повний текст рішення виготовлено 10 лютого 2025 року.

Суддя І.І. Соломко