Справа № 703/6123/24
Суддя: Биченко І. Я.
Дата ухвалення: 2025-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/6123/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Биченка І.Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та поліцейського Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Щудяка Романа Костянтиновича про визнання протиправними дій поліцейського та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ГУНП в Кіровоградській області та поліцейського Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Щудяка Р.К. про визнання протиправними дій поліцейського та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою поліцейського Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Щудяка Р.К. від 04 листопада 2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він в цей день близько 12 год 54 хв у м. Олександрія проїхав перехрестя вулиць 6 Грудня та гетьмана Мазепи на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України.

ОСОБА_1 стверджує, що правопорушення він не вчиняв та зазначив, що під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності представником поліції було надано йому для огляду запис із відеореєстратора службового автомобіля поліції, з якого однозначно не вбачалось порушенням ним будь-яких правил дорожнього руху, а було відображено жовтий сигнал світлофора для руху автомобілів у напрямку, попутному із напрямком автомобіля поліції. Крім того, на відео було відображено рух іншого автомобіля з невідомими номерами в напрямку, перпендикулярному до напрямку руху автомобіля працівників поліції.

Позивач також вказав, що до постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності інформація про наявність запису із відео реєстратора не внесена, а тому вказаний запис не може бути належним доказом вчинення ним правопорушення. Посилання на будь-які інші докази вчинення ним правопорушення в постанові відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 просив врахувати, що п. 8.7.3. г ПДР України не передбачає заборону проїзду на жовтий сигнал світлофора, а лише указує про значення вказаного сигналу світлофору про заборону руху і зміну сигналу на наступний.

04 грудня 2024 року до суду надійшов відзив ГУНП в Кіровоградській області, у якому вказаний відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи з урахуванням здобутих доказів. зокрема, відеозапису зі службового відео реєстратора. Відомості про наявність вказаного запису було внесено до постанови про адміністративне правопорушення, де у графі 7 «До постанови додаються», зазначено технічний засіб, на який здійснювалася відеофіксація.

Ухвалою від 20 листопада 2024 року суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху у зв`язку з недотриманням вимог ст. 160 КАС України.

Відповідач поліцейський Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Щудяк Р.К. своїм правом на подання відзиву та доказів не скористався.

Ухвалою від 22 листопада 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 10 січня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Частиною 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на викладене справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що поліцейським Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області капралом поліції Щудяком Р.К. винесено постанову серії ЕНА №3408553 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді 510 грн. штрафу.

Приймаючи зазначену постанову, поліцейський прийшов до висновку, що позивач 04.11.2024 близько 12:54:45 в м. Олександрія, керуючи автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вулиць 6-го Грудня та гетьмана Мазепи на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР).

Пунктом 1.1 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.7.3. «ґ» ПДР сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно з п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «STOP», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Приписами п.8.11 ПДР встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху

Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69 «STOP» він повинен керуватися сигналами кожного світлофора (п.16.8 ПДР).

Відповідачем ГУНП в Кіровоградській області, до відзиву було додано відеозапис з патрульного автомобіля поліцейського, на якому відображено подію, зазначену в оскаржуваній постанові серії ЕНА № 3408553 від 04.11.2024, який підтверджує обставини, викладені в постанові.

Зокрема, на вказаному відеозаписі відображено два світлофори прямо та зліва по відношенню до патрульного автомобіля. Враховуючи, що позивач рухався перпендикулярно до автомобіля працівників поліції, для нього був обов`язковий сигнал світлофора, що на відео зображений ліворуч до патрульного автомобіля.

З відео вбачається, що зелений сигнал світлофора почав мигати ще до того, як автомобіль «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , наблизився до перехрестя, а потім змінив колір на жовтий. Водночас, водій вказаного автомобіля не зупинився та здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Наведене вище дає дійти висновку, що позивач, рухаючись на автомобілі та заздалегідь побачивши зелений сигнал світлофору, який у подальшому став миготіти для переключення на жовтий, мав можливість знизити швидкість та зупинитись перед стоп-лінією. Про те, ОСОБА_1 не тільки не зупинився, а навпаки збільшив швидкість руху транспортного засобу для проїзду перехрестя, незважаючи на наявність інших учасників дорожнього руху на цьому перехресті.

Позивач зобов`язаний був на мигаючому зеленому сигналі світлофору зменшити швидкість, оскільки зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнена сигнал, який забороняє рух, та здійснити повільне гальмування і зупинитися на жовтий сигнал світлофору на стоп-лінії, щоб уникнути можливого зіткнення з іншими учасниками дорожнього руху.

Таким чином, оцінивши дорожню ситуацію, яка зафіксована на вказаному відеозаписі, суд приходить до переконання, що позивач мав реальну можливість зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, однак продовжив рух, чим здійснив порушення п.п. 8.7.3. ґ ПДР.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , у зазначений в постанові час і у зазначеному місці.

Посилання позивача на те, що вказаний відеозапис не може бути належним доказом на підтвердження його вини, оскільки відомості про нього не внесені до оскаржуваної постанови, суд відхиляє, оскільки інформація про наявність відеозапису зазначена у оспорюваній постанові (п.7 «До постанови додаються»), у зв`язку із чим підстави для виключення його із кола доказової бази відсутні. За результатами дослідження зазначеного відеозапису суд дійшов висновку про його відповідність як доказу критеріям належності, допустимості та достовірності, визначеними статтями 72-74 КАС України.

Посилання позивача на те, що п. 8.7.3 ґ ПДР не передбачає заборону проїзду на жовтий сигнал світлофора, а лише указує про значення указаного сигналу світлофору про заборону руху і зміну сигналу на наступний суд за обставин даної справи розцінює виключно як спробу уникнути адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності виняткових обставин, які б надавали позивачу право здійснити такий проїзд.

Інші доводи позивача не спростовують викладеного та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд також звертає увагу на те, що підставою позову ОСОБА_1 є лише посилання на те, що він правопорушення не вчиняв, докази цього відсутні. Посилання на порушення його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в позовній заяві відсутні, як і не зазначено в чому вони полягали.

Виходячи зі змісту позовної заяви, неправомірність дій поліцейського Щудяка Р.К. позивач фактично пов`язує з протиправністю винесеної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних положень закону, суд дійшов висновку, що у випадку встановлення порушень, поліцейським приймається постанова у справі про адміністративне правопорушення і саме така постанова має безпосередній вплив на стан суб`єктивних прав та обов`язків особи, відносно якої складено постанову. У разі судового оскарження постанови при вирішенні спору судом підлягають оцінці правомірність дій при її винесенні, підстави притягнення до адміністративної відповідальності, а також проводиться перевірка доведеності факту вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що поліцейськимфактично реалізована його компетенція на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в результаті чого винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, оспорювані дії щодо складення постанови не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків.

У зв`язку з цим, визнання протиправними дій поліцейського не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки оскаржувані дії не є юридично значимими для нього.

В спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для позивача є постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3408553 від 04.11.2024 (акт індивідуальної дії), прийнята в результаті таких дій.

Крім того, статтею 286 КУпАП визначено наслідки розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, якими, зокрема, не передбачено право суду на визнання по даній категорії справ протиправними дій осіб, що виносять постанови про накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн., поліцейський Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Щудяк Р.К. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Окрім наведеного суд зазначає, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Органом Національної поліції у даній справі, є Головне управління національної поліції в Кіровоградській області, від імені якого виступає поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Щудяк Р.К., уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відтак, поліцейський Олександрійський районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Щудяк Р.К. не є належним відповідачем в межах наведеної справи, що є самостійною підставою для відмови в позові, перд`явленого до цього відповідача.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КУпАП постанову серії ЕНА №3408553 від 04.11.2024 слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Оскільки позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. 241-243, 246, 286 КАС України

в и р і ш и в :

Постанову поліцейського Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Щудяка Романа Костянтиновича серії ЕНА №3408553 від 04.11.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього 510 грн штрафу залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та поліцейського Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Щудяка Романа Костянтиновича про визнання протиправними дій поліцейського та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня складення повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2025 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, місце знаходження: м. Кропивницький, вул. Чміленка, 41, ;

відповідач - поліцейський Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Щудяк Роман Костянтинович, адреса місця знаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, 49.

Суддя І.Я. Биченко