Справа № 300/1134/24
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2025-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2025 р. справа № 300/1134/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитин Н.М.,
при секретарі судового засідання Маковійчук С.М.,
за участю:представника позивача Мушинського В.Т.
представника відповідача Гавадзина М.В.
ВСТАНОВИВ:
Щодо накладення контролюючим органом штрафу в розмірі 1000000 гривень на підставі п.п.230 1.2 (б) ПК України, у зв`язку з висновками акту перевірки про те, що розпорядник акцизного складу за адресою місця зберігання пального Чернівецька область, Заставнівський район, Вимозьке родовище, ділянка північна, 0,5 на північний схід від околиці села Вимушів не зареєстрував акцизний склад в системі електронне адміністрування реалізації пального та спирту етилового, то вказав , що таке місце зберігання пального не підпадає під визначення акцизного складу наданого в п.п.14.1.6 (б) ст.14 ПК України. ТОВ "Мінерал Оіл Груп" не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам зі складу за вказаною адресою, а зберігає пальне виключно для власних потреб. Також, загальна місткіть ємностей для зберігання пального становить 10 кубічних метрів, що свідчить про неможливість визнання такого акцизним складом та відсутність обов`язку платника податків реєстрації такого акцизного складу.
Щодо необґрунтованості та протиправності висновків контролюючого органу про завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), що виникло в результаті оформлених фінансового-господарських операцій з ТОВ «Томбарі Іф» по наданню послуг монтажу, демонтажу спецтехніки в сумі 9 255 600,00 грн.; оформлених фінансово-господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 по наданню інформаційно-консультаційних послуг в сумі 8 647 588 грн., то позивач вказує на реальність вказаних господарських операцій з урахуванням наступного.
Відповідно до наданого до перевірки Договору №15/04/2021 від 15.04.2021 укладеного позивачем, як замовником, з ТОВ «Томбарі Іф» про надання послуг (монтаж, демонтаж спецтехніки дробарно-сортувальної машини BAIONI зав № 170310699, останній надає послуги з демонтажу, монтажу та перевезення дробарно-сортувальної машини BAIONI, вантажно-розвантажувальні роботи та перевезення негабаритного вантажу за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с. Прилипне, включаючи роботи з облаштування промислового майданчика під розташування дробарно-сортувальної машини BAIONI та облаштування промислового майданчика для розміщення готової продукції біля ж/д колії ст. Стефанешти. Реальність господарської операції підтверджено наданими актами приймання-виконання робіт ТОВ «Томбарі Іф» у березні, червні, вересні, жовтні 2022.
Позивач вважає висновки контролюючого органу про відсутність у контрагента ТОВ «Томбарі Іф» необхідної техніки, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, основних фондів, транспортних засобів, що унеможливлює проведення операції з демонтажу обладнання, перевезення, суб`єктивними припущеннями, на підставі яких не може складатися акт перевірки. Так, роботи з демонтажу (монтажу) не обов`язково проводити власними силами, для цього можна укласти договори з іншими суб`єктами господарювання (юридичні особи, ФОП); для здійснення транспортних перевезень немає потреби мати власний парк автомобілів, це економічно не вигідно. Є спеціалізовані суб`єкти господарювання (юридичні особи, ФОП), як надають послуги з перевезення, вантажно-розвантажувальних робіт; необгрунтованими є доводи контролюючого органу про необхідність наявності у ТОВ «Томбарі Іф» виробничо-складських приміщень для проведення робіт з демонтажу обладнання, оскільки такі можуть бути орендовані; контролюючим органом не наведено перелік та необгрунтовано, які основні засоби необхідні ТОВ «Томбарі Іф» для проведення робіт передбачених Договором №15/04/2021 від 15.04.2021 року про надання послуг (монтаж, демонтаж спецтехніки дробарно-сортувальної машини BAIONI.
Крім того, контролюючий орган не скористався можливістю провести зустрічну перевірку ТОВ «Томбарі Іф».
Також, позивач стверджує про необґрунтованість висновків акту перевірки про безпідставність включення до складу інших операційних витрат суми орендної плати за спецтехніку: дробарно-сортувальну машину BAIONI зав № 170310699 та екскаватор Komatsu PC240NLC-6K , що призвело до завищення показника у рядку 2180 «Інші операційні витрати» форми № 2 «Звіту про фінансові результати» в сумі 5 970 000,00 грн.
16.03.2021 між ТОВ «Томбарі Іф», як орендодавцем, та ТОВ "Мінерал Оіл Груп", як орендарем був укладений Договір №1/03/21 оренди обладнання та машин (механізмів), за яким Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове користування дробарно-сортувальну машину BAIONI зав № 170310699. Орендна плата сплачується з розрахунку 150 000,00 грн. в місяць.
01.07.2021 між ТОВ «Томбарі Іф» як орендодавцем, та ТОВ "Мінерал Оіл Груп", як орендарем укладено Договір оренди №1/07-2021, відповідно до умов якого, а Орендар приймає для виконання робіт Ескаватор Komatsu PS240NLC-6K 1999 року випуску. Розмір орендної плати за експлуатацію Спецтехніки становить 80 000,00 грн. на місяць.
На виконання наданих послуг сторони помісячно складали акти здачі-приймання робіт (наданих послуг). Орендна плата сплачена в повному обсязі.
Щодо необґрунтованості та протиправності висновків контролюючого органу про виключення зі складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) витрат по інфомаційно-консультаційних послугах наданих ФОП ОСОБА_1 в сумі 8 647 588 грн, то ТОВ "Мінерал Оіл Груп" надало в ході проведення перевірки первинні документи - акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та звіти про надання інформаційно-консультаційних послуг за 2022 рік і шість місяців 2023 року, які містять всі необхідні реквізити. Контролюючим органом не визначено конкретних недоліків у наданих первинних документах. Позивач вважає твердження відповідача про невідповідність наданих первинних документів п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» надуманими і безпідставними.
Щодо необґрунтованості та протиправності висновків контролюючого органу про заниження податку на додану вартість в сумі 296632 грн., в результаті заниження податкових зобов`язань в сумі 515518 грн. та завищення від`ємного значення , що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 218 886 грн. за червень 2023 року.
Так, згідно даних бухгалтерського обліку по балансовому рахунку 115 обліковуються станом на 30.06.2023 року запаси вартістю 2 278 923,98 грн. На вимогу ГУ ДПС в Івано-Франківській області ТОВ "Мінерал Оіл Груп" провело інвентаризацію ТМЦ в офісних і складських приміщеннях.
Однак, ТОВ "Мінерал Оіл Груп" не погоджується з висновками відповідача про не нарахування податкових зобов`язань в сумі 455785 грн., виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст.189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких, суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, оскільки товари, роботи, послуги використані для невиробничого використання в сумі 2 278 923,98 грн.
На підтвердження використання запасів ТОВ "Мінерал Оіл Груп" надано: договір оренди нерухомого майна від 01.05.2022 року № 1/5 згідно якого, фізична особа ОСОБА_2 надає ТОВ "Мінерал Оіл Груп" в оренду нерухоме майно площею 116,1
кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт оренди передається з метою проживання засновника ТОВ "Мінерал Оіл Груп" ОСОБА_3 . Об`єкт оренди характеризується наступним рівнем виконання та оздоблення: внутрішні стіни - чорнова штукатурка стін; внутрішні оздоблювальні роботи залита стяжка першого та другого поверхів. Сума оренди становить 150 000,00 грн. в квартал, В орендну плату входить вартість комунальних послуг, охорони, Інтернет та інше.
Відповідно до договору підряду № 2022-1 від 20.04.2022 укладеного ТОВ "Мінерал Оіл Груп", як Замовником, та ФОП ОСОБА_4 , як Виконавцем, останній бере на себе зобов`язання виконувати внутрішньо оздоблювальні роботи, а Замовник оплатити їх вартість. Вартість робіт встановлюється в актах виконаних робіт.
Відтак, ТОВ "Мінерал Оіл Груп" передано ТМЦ ФОП ОСОБА_4 на ремонт орендованого приміщення, яке належить фізичній особі ОСОБА_2 для проживання засновника ТОВ «Мінерал Оіл Груп».
Так, ОСОБА_3 , на рівні з керівником ОСОБА_2 , здійснює керівництво підприємством. Враховуючи характер та обсяг робіт, який виконує ОСОБА_3 , ТОВ "Мінерал Оіл Груп" вважало за доцільне надати йому житло для проживання безпосередньо в м. Івано-Франківську, оскільки він проживав у смт. Богородчани, Івано-Франківського району. За орендоване житло ТОВ "Мінерал Оіл Груп" сплачує орендну плату за договором оренди нерухомого майна від 01.05.2022 року № 1/5, а також здійснило ремонт такого орендованого житла. Тому, твердження відповідача, про використання ТМЦ для ремонту орендованого нерухомого майна за договором № 1/5 від 01.05.2022 року є не господарською діяльністю підприємства безпідставне.
Ухвалою суду від 26.02.2024 року відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву який подав 04.04.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду, в якому щодо задоволення позову заперечив.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 03.11.2023 року №011611/0705, яким донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток, зазначено, що в ході проведення перевірки ТОВ "Мінерал Оіл Груп" встановлено заниження податку на прибуток в сумі 4 604 469 грн., в результаті завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) сумі 19 610 381 грн., та інших операційних витрат в сумі 5970000 грн.
Завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) сумі 19 610 381 грн., виникло в результаті:
- оформлених фінансово-господарських операцій з ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» по наданню послуг монтажу, демонтажу спецтехніки в сумі 9 255 600 грн.,
- оформлених фінансово-господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 по наданню інформаційно-консультаційних послуг в сумі 8 647 588 грн.,
- не підтвердження витрат згідно представлених реєстрів бухгалтерського обліку, первинних бухгалтерських документів в сумі 1 707 913 грн.
Так, згідно наданих первинних бухгалтерських документів та проведеним аналізом інформаційних даних, щодо операцій з ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» не підтверджено з врахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, необхідної техніки, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, транспортних засобів, у зв`язку з цим ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» не могло фактично здійснювати господарські операції з контрагентом ТОВ "Мінерал Оіл Груп" протягом 2022р.
Крім того, надані послуги з монтажу, демонтажу, перевезення спецтехніки та облаштування промислового майданчика під розташування дробарно- сортувальної машини BAIONI, облаштування промислового майданчика для розміщення готової продукції біля ж/д колії ст.Стефанешти не є витратами, що відносяться до собівартості реалізованої продукції, товарів, робіт, послуг.
Згідно наданих до перевірки документів, придбання чи реалізації готової продукції, яка би була вироблена на орендованих технологічних потужностях ТОВ "Мінерал Оіл Груп" не встановлено. Проведеною перевіркою не встановлено реальність отримання ТОВ "Мінерал Оіл Груп" послуг з демонтажу, монтажу дробарно-сортувальної машини BAIONI , включаючи бетонні роботи під обладнання за адресою: Чернівецька область, Заставнівський р-н, с.Прилипне, облаштування промислового майданчика під розташування дробарно- сортувальної машини BAIONI, облаштування промислового майданчика для розміщення готової продукції біля ж/д колії ст.Стефанешти від ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» який фактично не здійснював їх виконання.
Щодо фінансово-господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 по наданню інформаційно-консультаційних послуг в сумі 8 647 588 грн, то перевіркою встановлено, що ТОВ "Мінерал Оіл Груп" включило до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) витрати по інформаційно-консультаційних послугах наданих ФОП ОСОБА_1 . Проте, розрахунки із ФОП ОСОБА_1 не проведені, що суперечить умовам Договору про надання консультаційних послуг, а станом на 30.06.2023 обліковується заборгованість в сумі 8647588 грн. Слід зазначити, що в окремих випадках договори на продаж природного газу укладені ТОВ "Мінерал Оіл Груп" з покупцями природного газу мають розбіжності в часі з актами виконаних робіт про надання консультаційних послуг ФОП ОСОБА_1 , тобто послуги надані про покупців природного газу вже після підписання договорів.
Крім того, надані до перевірки Акти надання послуг нематеріального характеру не містять чіткої інформації стосовно змісту наданих послуг, докладного опису виконаних завдань, не розкривають змісту послуг, якісних характеристик, конкретного персонального підходу до виконання завдань та обґрунтувань формування вартості таких послуг, що є порушенням п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», яке впливає на правомірність формування витратної частини підприємства по даній операції, та які жодним чином не свідчать про факт виконання умов договору, тобто надання послуг.
Відповідач вважає, що ТОВ "Мінерал Оіл Груп" не доведено факт отримання послуг нематеріального характеру від ФОП ОСОБА_1 в сумі 8647588 грн., а також зв`язок витрат із господарською діяльністю платника податку. Таким чином, позивачем відображено в податковому обліку придбання послуг згідно акту за операціями, які фактично не відбулися, а лише відображені на первинних документах.
Щодо не підтвердження витрат згідно представлених реєстрів бухгалтерського обліку, первинних бухгалтерських документів в сумі 1 707 913 грн, то за результатами перевірки встановлено невідповідність даних задекларованих ТОВ "Мінерал Оіл Груп", що містяться в Звіті про фінансові результати Форми № 2-м за 2021 рік в рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» форми №2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)» даним бухгалтерського обліку (Дт 79/Кт 90), оборотно-сальдових відомостей по рахунках бухгалтерського обліку: 20 «сировина та матеріали», 28 «товари», 63 «розрахунки з постачальниками», 791 «результат операційної діяльності», 902 «собівартість реалізованих товарів», первинних документів: видаткових накладних, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунків-фактур, договорів, банківських документів та інше.
В частині завищення позивачем інших операційних витрат в сумі 5970000 грн, яке виникло в результаті включення до їх складу суми орендної плати ТОВ «Томбарі ІФ» за спецтехніку (дробарно-сортувальна машина Ваіоnі та екскаватор Komatsu PC240NLC- 6К в сумі 5970000 грн., відповідач зазначив наступне. Так, проведеною перевіркою встановлено, що згідно актів здачі-приймання наданих послуг, які виписані ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» на адресу ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП», до складу витрат віднесено послуги по використанню дробарно- сортувальної машини BAIONI з квітня 2021 року та послуги по оренді екскаватора Komatsu PC240NLC-6K з липня 2021 року. Проте, зазначена спецтехніка 31.03.2022 демонтована за адресою у 2022 році Тернопільська область, м.Заліщики перевезена за адресою: Чернівецька область, Заствнівський р-н, с.Прилипне. Крім того, товариством не доведено використання в господарській діяльності орендованої спецтехніки, не зазначено до яких саме робіт залучалася спецтехніка, за вказаною адресою відсутні об`єкти оподаткування, відсутність трудових ресурсів, які би були залучені до роботи на орендованій спецтехніці, відсутнє списання паливно-мастильних матеріалів для роботи машин та механізмів.
Щодо податкових повідомлень-рішень від 03.11.2023 року №011610/0705 та № 011615/0705 відповідач зазначив, що перевіркою встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 296632 грн, в результаті заниження податкових зобов`язань в сумі 515518 грн. та завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 218 886 грн. за червень 2023 року.
Так, проведеною перевіркою встановлено передачу ТОВ "Мінерал Оіл Груп" товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_5 для виконання ремонтних робіт у приміщенні невиробничого характеру, яке належить фізичній особі ОСОБА_2 (засновнику та директору ТОВ "Мінерал Оіл Груп") орендованого товариством для проживання засновника ТОВ "Мінерал Оіл Груп" ОСОБА_3 . Всього передано згідно актів товарно-матеріальних цінностей на суму 2 278 923,98 грн. Однак, ФОП ОСОБА_5 за 2021-2022 роки згідно поданих Декларацій про фінансово-майновий стан не здійснював господарської діяльності та не отримував доходу. Найманих працівників немає, виплати по 157 ознаці відсутні. Основний вид діяльності 47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет. Таким чином, товариством відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України не нараховано ПДВ на вартість товарно-матеріальних цінностей переданих для невиробничого використання в сумі 455785 грн. (2 278 923,98 грн.*20%), яке раніше було віднесено до складу податкового кредиту.
Враховуючи вищевикладене, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.
10.04.2024 від ТОВ "Мінерал Оіл Груп" надійшли відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до яких позивач вважає, що заявлені відповідачем аргументи, що покладення відповідальності за податковими зобов`язаннями та штрафними санкціями є неправомірними та необґрунтованими(том ІІ а.с. 202-207).
Так зазначає, що місце зберігання за адресою Чернівецька область, Заставнівський район, Вимозьке родовище, ділянка північна, 0,5 на північний схід від околиці села Вимушів є місцем зберігання пального отриманого від ТОВ «Альва-Ойл» для власних потреб без реєстрації акцизного складу. За цією адресою операції зберігання чи реалізації пального іншим особам не здійснювалися. А тому, твердження про необхідність реєстрації акцизного складу в даному випадку є безпідставним, відтак оскаржуване податкове-повідомлення рішення повинно бути скасоване.
Щодо господарських відносин із ТОВ «Томбарі Іф», то позивач вказав, що контрагентом виконано всі роботи, що підтверджено актами здачі прийняття робіт (наданих послуг), а до виконання таких робіт контрагент міг долучити інших спеціалізованих щодо конкретного виду робіт суб`єктів господарювання. Вказав, що під час перевірки було надано всі первинні документи, які підтверджують факт реальності господарських операцій, та подальшого їх використання в господарській діяльності. В решті доводи аналогічні доводам позовної заяви.
Ухвалою від 17.06.2024 суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні на 05.08.2024 о 10:30 год.
05.08.2024 представником позивача долучено копію ліцензії на право зберігання пального та копію ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, які були досліджені контролюючим органом в ході проведення перевірки(том ІІІ а.с. 15-17).
В судовому засіданні 05.08.2024 оголошено перерву на стадії заслуховування пояснень представників сторін.
Судове засідання 15.08.2024 не відбулось у зв`язку з поданням клопотання представником відповідача про відкладення та неявкою представника позивача.
21.08.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з оголошенням сигналу повітряної тривоги на території Івано-Франківської області.
Представник відповідача 09.09.2024 надав додаткові письмові пояснення та копію заяви позивача про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів (том ІІІ а.с. 37-41).
У судових засіданнях 10.09.2024 та 17.09.2024 заслухано вступні слова представників сторін.
Судове засідання призначене на 02.10.2024 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Микитин Н.М.
У період з 30.09.2024 по 18.10.2024 суддя Микитин Н.М. перебувала у відпустці.
Представник позивача 29.10.2024 подав до суду додаткові письмові пояснення, в який вказав на наявність інших видів КВЕД у ФОП ОСОБА_4 , а саме 43.12 Підготовчі Роботи на будівельному майданчику, 42.21 Електромонтажні роботи, 42.22 Монтаж Водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування(том ІІІ а.с. 59-62)
Судове засідання призначене на 31.10.2024 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Микитин Н.М.
В судових засіданнях, які відбулися 19.11.2024, 05.12.2024 та 18.12.2024 досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
В судовому засіданні 20.01.2024 представником позивача на стадії судових дебатів заявлені позовні вимоги підтримано з мотивів наведених у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях, просив позов задоволити.
Представник відповідача в судовому засіданні на у ході виступу в судових дебатах щодо задоволення позову заперечив з посиланням на доводи наведені у відзиві, та письмових поясненнях. Просить відмовити повністю в задоволенні позову та стягненні судових витрат.
Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами загального позовного провадження, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, суд встановив наступне.
ТОВ Мінерал Оіл Груп зареєстровано як юридична особа 08.03.2021 року, код ЄДРПОУ № 44107227, взято на облік в контролюючих органах 09.03.2021 року, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області(м.Івано-Франківськ). Реєстрацію платником ПДВ проведено 01.04.2021 року за № 200614313, види діяльності за КВЕД: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); 06.10 Добування сирої нафти; 06.20 Добування природного газу; 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю; 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну; 08.99 Добування інших корисних копалин та розроблення кар`єрів, н.в.і.у.; 09.10 Надання допоміжних послуг у сфері добування нафти та природного газу; 09.90 Надання допоміжних послуг у сфері добування інших корисних копалин та розроблення кар`єрів; 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.
На підставі вищевказаного наказу та направлень від 15.09.2023 року №№ 2591,2592, 2593 та від 27.09.2023 № 2697, №2698 посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області Ю.Клівчуцькою, В.Савчуком, Є.Губіним та посадовими особами Головного управління ДПС у Чернівецькій області А.Біленькою, О.Цибухом в період з 18.09.2023 тривалістю 10 робочих днів проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Мінерал Оіл Груп" щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків(том ІІ а.с. 186-190) .
В ході проведення перевірки посадові особи контролюючого органу 20.09.2023 о 11:30 год вручили уповноваженій особі товариства Куртяк В.Я. запит № 2 від 20.09.2023, в якому запропонували позивачу надати інформацію щодо основних засобів , які перебувають у власності ТОВ "Мінерал Оіл Груп" а також пояснення та документальне підтвердження щодо використання ТМЦ (запаси які обліковуються по балансовому рахунку 115) та орендованої спецтехніки (екскаватора і дробарно-сортувальної машини) у господарській діяльності товариства (том ІІ а.с. 192)
Також, посадові особи ГУ ДПС в Івано-Франківській області вручило під час проведення перевірки ТОВ "Мінерал Оіл Груп" вимогу від 20.09.2023 «Щодо проведення інвентаризації», на виконання якої товариством було проведено інвентаризацію(том ІІ а.с. 191).
Крім того, посадовими особами контролюючого органу 21.09.2023 складено запит № 2 про надання пояснення, документів ТОВ "Мінерал Оіл Груп" до 10:00 год 25.09.2023 щодо наказів про облікову політику на підприємстві, довіреності співзасновнику ОСОБА_3 , оборотно-сальдових відомостей, первинні документи по ТОВ «Томбарі Іф», ФОП ОСОБА_6 (том ІІ а.с. 193).
25.09.2023 посадовими особами відповідача області Ю.Клівчуцькою, В.Савчуком та Д.Лозяк складено акт № 1586/09-19-07-05/44107227 про ненадання посадовими особами ТОВ "Мінерал Оіл Груп" документів та пояснень, що належать або пов`язані з предметом перевірки у визначений термін, а саме: не надано документального підтвердження фактичної наявності запасів, інформації про матеріально-відповідальних осіб, договори із відповідальними особами, документи на внутрішнє переміщення ТМЦ, документи що підтверджують зберігання, транспортування товарів, документи, які б підтверджували використання ТМЦ в господарській діяльності підприємства, тощо(том ІІ а.с. 194).
1. п.п.14.1.36, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 ст. 134 ПК України та п. 5-7, п. 17-20 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 року, ст.1, ст.4, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-X1V від 16.07.1990 року, в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі 4 604 469 грн, в т.ч.: по періодах: 2021 рік- 329 400 грн, 2022 рік- 2 946 985 грн, 1 кв. 2023 року -833 167 грн, півріччя 2023 року - 1328084 грн, 2 кв. 2023 року 494 917 грн;
2. пп. 14.1.36. п.14.1 ст. 14. п.44.1 ст.44, п.189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено
- заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість в сумі 296 632 грн, в т.ч. за червень 2023 року в сумі 296632 грн;
- завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду в сумі 218 886 грн на червень 2023;
3. п. 201.1 , п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на вартість товарів(робіт, послуг), що використані в операціях, які не є господарською діяльністю платника податку (підпункт «Г» п. 198.5 ст. 198 ПК України) на загальну суму обсягу без ПДВ 2577590 грн, сума ПДВ 515518 грн в т.ч. за червень 2023 року 515518 грн;
4. п.п. 230.1.2 (Б) п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, а саме: розпорядник акцизного складу за адресою місця зберігання пального Чернівецька область, Заставнівський район, Вимозьке родовище, ділянка північна, 0,5 км на північний схід від околиця села Вимушів не зареєстрував акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Пункти 5 та 6 акту перевірки не є предметом спору (том І а.с. 30-89).
Товариство не скористалось правом подання заперечення на акт перевірки.
- № 011611/0705 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 5 755 586,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 4 604 469,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 1 151 117,00 грн ( обґрунтування: проведеною перевіркою встановлено неправомірне формування собівартості реалізації та витрат іншої операційної діяльності, що призвело до заниження податкових зобов`язань по податку на прибуток) (том І а.с. 113);
- № 011615/0705 форми В4, яким зменшено суму від`ємного значення суми з ПДВ (податкового кредиту) в сумі 218886,00 грн. (обґрунтування: ТОВ "Мінерал Оіл Груп" занижено податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 296632,00 грн, в результаті не нарахування податкових зобов`язань по ПДВ з вартості запасів, що використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків) (том І а.с. 115).
В подальшому, не погоджуючись з прийнятими ГУ ДПС в Івано-Франківській області податковими повідомленнями-рішеннями, товариство звернувся зі скаргою від 22.11.2023 до контролюючого органу вищого рівня - Державної податкової служби України про перегляд та скасування у повному обсязі спірних податкових повідомлень-рішень від 03.11.2023 року(том І а.с. 10-17).
Рішенням Державної податкової служби України від 18.01.2024 № 1349/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 03.11.2023 №0/11652/0901, №011611/0705, №0/11610/0705 та №011615/0705, а скаргу ТОВ "Мінерал Оіл Груп" без задоволення(том І а.с.18-29).

Як наслідок, вважаючи податкові повідомлення-рішення від 03.11.2023 №0/11652/0901, №011611/0705, №0/11610/0705 та №011615/0705 такими, що прийняті з порушенням податкового закону, ТОВ "Мінерал Оіл Груп" звернулося з цим позовом до суду, в якому просить визнати їх протиправними та скасувати.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Частини друга статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI(далі ПК України).

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту, що відносяться до повноважень митних органів), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2пункту 62.2 статті 62 ПК України.

Податковий контроль відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За змістом абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Пунктом 77.6 статті 78 ПК України встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи- платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції), такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Отже, документальна виїзна перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов як наявність підстав для її проведення та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 86.3 статті 86 ПК України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Однак, у суду відсутні підстави перевіряти дотримання відповідачем порядку призначення, проведення і оформлення результатів перевірки, за наслідками якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, так як позивач не вказує на будь-які такі порушення відповідних процедур, крім правомірності і обґрунтованості змісту висновків, сформованих внаслідок неповного дослідження, відображення і фіксації усіх обставин, яким перевіряючими надано неналежну правову оцінку.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 03.11.2023 року №0/11652/0901 по суті виявлених податкових правопорушень в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1 000 000,00 грн з підстави не реєстрації позивачем як розпорядником акцизного складу за адресою місця зберігання пального Чернівецька область, Заставнівський район, Вимозьке родовище, ділянка північна, 0,5 км на північний схід від околиця села Вимушів в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

ТОВ "Мінерал Оіл Груп" отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2100016 від 16.04.2021 та строком ді з 16.04.2021 до 16.04.2026, місце зберігання за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, Вимозьке родовище, ділянка північна, 0.5 км на північний схід від околиці села Вимушів (загальна місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального 40 000 літрів)(том ІІІ а.с. 16-17).

Як встановлено в ході перевірки, згідно видаткової накладної №14 від 07.05.2021 ТОВ "Мінерал Оіл Груп" отримало від ТОВ «Альва-Ойл» паливо дизельне ДТ-Л-Євро5-ВО в кількості 4785,0 літрів (адреса доставки Чернівецька область, Заставнівський р-н, с.Вимушів) для потреб власного споживання, яке станом на 30.06.2023р. знаходилось у місці зберігання.

В подальшому, товариство отримало Ліцензію ГУ ДПС в Івано-Франківській області реєстраційний № 00202 від 04.05.2022 на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі із терміном дії з 04.05.2022 по 04.05.2027 (том ІІІ а.с. 15).

Також, ТОВ "Мінерал Оіл Груп" зареєстровано в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового з 31.05.2022 року №5972, згідно поданої заяви форми « 1-АКПС від 31.05.2022 із зазначенням виду діяльності реалізація пального та без зазначення у розділі 5 відомостей про акцизні склади (том ІІІ а.с. 41).

Як встановлено в ході перевірки та не заперечується позивачем, ТОВ "Мінерал Оіл Груп" за період з 08.03.2021 по 30.06.2023 здійснювало зберігання та оптову торгівлю пальним. Зокрема, станом на 30.06.2023 ТОВ "Мінерал Оіл Груп" придбано та реалізовано контрагентам 311,24 тон газу скрапленого, а рух пального за період з 01.09.2022 по 30.06.2023 відображено у таблиці акту перевірки №1 на аркуші 49(том І а.с. 78-79).

Позивач вважає безпідставним застосування до нього штрафу в розмірі 1 000 000 грн, оскільки місце зберігання пального біля села Вимушів, не підпадає за визначенням під акцизний склад, зокрема з огляду на об`єм зберігання пального 40 000 літрів, що менше 200 кубічних метрів, а таке пальне на вказаному складі зберігалось виключно для власних потреб. Щодо реєстрації платником акцизного податку, то позивач вказав про те, що така торгівля пальним відбувалась з пересувного акцизного складу згідно ліцензії, що свідчить про відсутність обов`язку реєстрації місця зберігання пального у селі Вимушів як акцизного складу.

Надаючи оцінку доводам сторін в частині визначення акцизного складу та обов`язку його реєстрації товариством суд керується наступними правовими нормами.

Згідно з підпунктом 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

Реалізація пального для цілей розділу VI Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального з переходом права власності на таке пальне чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу / акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам (підпункт 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Порядок ліцензування виробництва, оптової та роздрібної торгівлі пальним і зберігання пального регулюється Законом України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481).

Статтею 1 Закону №481 визначено:

- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у Законі №481 видів діяльності протягом визначеного строку;

- оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам;

- місце оптової торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

Відповідно до підпункту 14.1.224 пункту 14.1. статті 14 Кодексу розпорядник акцизного складу - зокрема, суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Розпорядник акцизного складу пересувного - суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який є власником пального та який з використанням транспортного засобу незалежно від того, кому належить такий транспортний засіб:

- реалізує або зберігає пальне;

- ввозить пальне на митну територію Україні, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу.

Визначення поняття акцизний склад та умови віднесення тієї чи іншої території до категорії акцизного складу встановлено підпунктом 14.1.6 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а саме: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного скраду провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення, (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом : а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовують ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки, лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії; б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне а обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливо роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операції з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу; в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання платник податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливо роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації і зберігання пального іншим особам; г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої; ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2024 по справі №280/441/23 виснував, що аналіз пункту «б» підпункту 14.1.6 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України містить критерії, що стосуються окремо характеристики приміщення чи території, на якій розташовано ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального, а також самого суб`єкта господарювання в частині обсягів отриманого пального за календарний рік та мети використання такого пального.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом і у постанові від 11.10.2023 у справі 420/4383/23.

Також в цьому пункті є зауваження, що критерій, визначений пунктом «б» підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу.

Суд установив, що ТОВ "Мінерал Оіл Груп", як платник акцизного податку з 31.05.2022, станом на 30.06.2023 придбано та реалізовано контрагентам 311,24 тон газу скрапленого (том І а.с. 77-79) (зафіксовано актом перевірки), що перевищує 1000 кубічних метрів.

Позивач у позовній заяві не спростовує ці обставини.

Відтак, суд звертає увагу на конструкцію цього пункту, яка пов`язує умову отримання протягом календарного року пального в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів саме з суб`єктом господарювання, а не з місцем зберігання пального. Отже, з аналізу норми пункту «б» підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України слідує висновок, що обсяг отриманого суб`єктом господарювання протягом календарного року пального визначається сумарно по всіх приміщеннях та/або територіях, на яких розміщені ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального.

Таким чином, якщо загальний обсяг отримання пального протягом календарного року перевищить 1000 куб. м., то такий суб`єкт господарювання повинен буде зареєструвати акцизні склади на всіх своїх територіях, де зберігається пальне, зокрема за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, Вимозьке родовище, ділянка північна, 0.5 км на північний схід від околиці села Вимушів.

Також, враховуючи в сукупності вищенаведені норми ПК України та обставини, щодо реєстрації позивача платником акцизного податку, наявності пересувного акцизного складу (що підтвердив у судовому засіданні представник позивача), обсягів отримання пального, зумовлює виникнення у позивача обов`язку реєстрації всіх місць зберігання пального, в тому числі для і тих, що використовуються виключно для власних потреб.

Відтак, що встановлені судом обставини спростовують доводи позивача стосовно того, що місце зберігання пального за адресою Чернівецька область, Заставнівський район, Вимозьке родовище, ділянка північна, 0.5 км на північний схід від околиці села Вимушів, не є акцизним складом в розумінні пункту «б» підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Посилання позивача на те, що на вказаній території наявна ємність місткістю 40 000 літрів, тобто місткість якої не перевищує 200 кубічних метрів, суддів не приймає до уваги, оскільки це лише одна з декількох умов пункту «б» підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яка сама по собі не вказує на те, що приміщення або територія, на якій розташовані ємності, не є акцизним складом.

Відповідно до абзаців шостого, сьомого підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Пунктом 128-1.2 статті 128-1 ПК України передбачена відповідальність за відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу у виді накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень.

Беручи до уваги наведене, ТОВ "Мінерал Оіл Груп" не зареєструвало акцизний склад в СЕАРП та СЕ за адресою Чернівецька область, Заставнівський район, Вимозьке родовище, ділянка північна, 0.5 км на північний схід від околиці села Вимушів, чим порушено вимоги абз. б част.2 пп. 14.1.6 п.14.1 ст. 14 розділу «Загальні положення» та абз. б пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України від 02.12.2000 № 2755-ІУ, зі змінами та доповненнями. Відтак, суд дійшов висновку про правомірність накладення на позивача штрафу в розмірі 1000000 грн, згідно податкового повідомлення-рішення від 03.11.2023 року №0/11652/0901, а відтак про відмову в задоволенні позову в цій частині.

При цьому, що стосується допущених ТОВ "Мінерал Оіл Груп" порушень вимог податкового законодавства, які були виявлені під час проведення такої перевірки, наслідком яких було прийняття податкових повідомлень-рішень від 03.11.2023 №011611/0705, №0/11610/0705 та №011615/0705, суд керується наступними нормами.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

У відповідності до приписів частин 1 та 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до статті 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 даного Кодексу датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 03.11.2023 № 011611/0705, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 5 755 586,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 4 604 469,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 1 151 117,00 грн, то суд вказує на те, підставою нарахування таких податкових зобов`язань слугував висновок контролюючого органу завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) сумі 19 610 381 грн та інших операційних витрат в сумі 5 970 000 грн.

Відповідно до змісту акту перевірки, завищення собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) сумі 19 610 381 грн., виникло в результаті:

- оформлених фінансово-господарських операцій з ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» щодо надання послуг монтажу, демонтажу спецтехніки в сумі 9 255 600 грн;

- оформлених фінансово-господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг в сумі 8 647 588 грн;

- не підтвердження витрат згідно представлених реєстрів бухгалтерського обліку, первинних бухгалтерських документів в сумі 1 707 913 грн.

Завищення інших операційних витрат в сумі 5970000 грн, виникли в результаті включення до їх складу суми орендної плати за спецтехніку: дробарно-сортувальної машини Ваіоnі зав.№ 170310699 та екскаватор Komatsu PC240NLC-6K у господарських відносинах із контрагентом ТОВ «Томбарі Іф» в сумі 5970000 грн.

Щодо оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення від 03.11.2023 № 011611/0705 в частині нарахувань 307 295 грн основного платежу та 76 824 грн фінансових санкцій, позовні заява не містять жодного обґрунтування товариством підстав скасування цього оскаржуваного рішення в частині нарахувань здійснених з підстав не підтвердження витрат згідно представлених реєстрів бухгалтерського обліку, первинних бухгалтерських документів в сумі 1 707 913 грн. У відповіді на відзив на позовні заяву, представник позивача зазначає про надання до перевірки всіх документів, що, на його думку, спростовує висновки акту перевірки.

Так, проведеною перевіркою не підтверджено витрати, що включаються до складу собівартості реалізованої продукції, товарів, робіт, послуг в сумі 1707193 грн., в т.ч. 1 кв. 2023 року в сумі 1807657 грн., півріччя 2023 року в сумі 1707193 грн(відповідно до додатку 5 до акта перевірки).

Як встановлено судом, 25.09.2023 посадовими особами відповідача області Ю.Клівчуцькою, В.Савчуком та Д.Лозяк складено акт № 1586/09-19-07-05/44107227 про ненадання посадовими особами ТОВ "Мінерал Оіл Груп" документів та пояснень, що належать або пов`язані з предметом перевірки у визначений термін, а саме: не надано документального підтвердження фактичної наявності запасів, інформації про матеріально-відповідальних осіб, договори із відповідальними особами, документи на внутрішнє переміщення ТМЦ, документи що підтверджують зберігання, транспортування товарів, документи, які б підтверджували використання ТМЦ в господарській діяльності підприємства, тощо(том ІІ а.с. 194).

Оскільки позивач не надав документи для проведення перевірки, в тому числі, й у строк, визначений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України., у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податкового кредиту та визнати ці суми не підтвердженими документально.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 03.11.2023 № 011611/0705 в частині нарахувань 307 295 грн основного платежу та 76 824 грн фінансових санкцій є обґрунтоване та не підлягає скасуванню.

Щодо фінансово-господарських відносин ТОВ "Мінерал Оіл Груп" з ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» про надання послуг монтажу, демонтажу спецтехніки суд встановив таке.

Проведеною перевіркою встановлено відображення ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» у бухгалтерському обліку у складі собівартості товарів (робіт, послуг) суму отриманих послуг по монтажу, демонтажу спецтехніки (дробарно-сортувальної машини BAIONI зав №170310699) наданих ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» в сумі 9 255 600 грн.

На підтвердження виконання робіт по монтажу спецтехніки та їх зв`язок з господарською діяльністю ТОВ "Мінерал Оіл Груп" до перевірки надано Договір про співпрацю №05-01-2021 від 05.04.2021 укладеного з ФОП ОСОБА_7 (том І а.с. 133-134).

За умовами Договору Сторони домовилися про співпрацю в сфері видобування вапняку на Вимозькому родовищі ділянка Північна, яка знаходиться на адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с. Вимушів, згідно виданого Спеціального дозволу на користування надрами № 6196 від 10.04.2017, а також виробництво вапнякового щебню, вапнякового борошна, з подальшою реалізацією виробленої продукції з метою одержання прибутку.

В період що підлягав перевірці згідно наданих до перевірки документів, реалізації готової продукції, яка би була вироблена на технологічних потужностях ТОВ "Мінерал Оіл Груп" не встановлено. Вказані доводи контролюючого органу в ході судового розгляду справи не спростовано.

Так, між Замовником - ТОВ "Мінерал Оіл Груп", в особі співзасновника ОСОБА_3 та Виконавцем ТОВ «Томбарі ІФ», в особі директора Павлюк Л.О. у м.Івано-Франківську укладено договір про надання послуг № 15/04/21 від 15.04.2021, відповідно до якого за завданням Замовника Виконавець надає Замовнику послуги з демонтажу, монтажу та перевезення дробарно-сортувальної машини BAIONI зав №170310699 в комплекті в обсязі та на умовах, визначених цим Договором(том І а.с. 120-121).

Відповідно до п. 1.2 цього Договору Виконавець надає Замовнику такі послуги:

- демонтаж дробарно-сортувальної машини BAIONI зав №170310699 за адресою Тернопільська область, м.Заліщики в комплекті- живильник 1 шт, дробарка щокова 1 шт, магнітний уловлювач 1 шт, конвеєр стрічковий 7 шт, грохот розсіювач дрібної франкції 1 шт, грохот розсіювач грубої фракції 1 шт, автомобільні ваги 60тн 1 шт, побутовий вагончик 1 шт, рамні металічні конструкції під навісне обладнання;

- вантажно-розвантажувальні роботи та перевезення негабаритного вантажу за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с.Прилипче;

- монтаж дробарно-сортувальної машини BAIONI зав №170310699 (згідно вищенаведеного переліку) за адресою Чернівецька область, Заставнівський район, с.Прилипче включаючи бетонні роботи під обладнання;

- облаштування промислового майданчика під розташування дробарно-сортувальної машини BAIONI зав №170310699;

- облаштування промислового майданчика для розміщення готової продукції біля ж/д колії ст.Стефанешти.

Пунктом 4 цього договору сторонами визначено ціну та порядок оплати послуг. Так, Замовник зобов`язаний оплатити визначену в акті про надані послуги вартість послуг у строк 180 днів з моменту підписання такого акта(п.4.3).

На підтвердження виконання вищезазначених робіт ТОВ "Мінерал Оіл Груп" та ТОВ «Томбарі Іф» складено п`ять актів здачі прийняття робіт (надання послуг):

- № 1-03 від 31.03.2022 щодо послуг з демонтажу дробарно-сортувальної машини BAIONI зав №170310699 за адресою Тернопільська область, м.Заліщики вартістю 3 470 000 грн без ПДВ;

- № 2-03 від 31.03.2022 щодо послуг з вантажно-розвантажувальних робіт та перевезення негабаритного вантажу за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с.Прилипче вартістю 750 000 грн без ПДВ;

- № 1-06 від 30.06.2022 щодо послуг з монтажу дробарно-сортувальної машини BAIONI зав №170310699 (згідно вищенаведеного переліку) за адресою Чернівецька область, Заставнівський район, с.Прилипче включаючи бетонні роботи під обладнання вартістю 3 905 000 грн без ПДВ;

- № 1-09 від 30.09.2022 щодо послуг з облаштування промислового майданчика під розташування дробарно-сортувальної машини BAIONI зав №170310699 вартістю 450 000 грн без ПДВ;

- № 1-10 від 31.10.2022 щодо послуг з облаштування промислового майданчика для розміщення готової продукції біля ж/д колії ст.Стефанешти вартістю 660 000 грн без ПДВ (том І а.с. 136-140).

Розрахунки з ТОВ «Томбарі Іф» позивачем не проведено.

Перевіркою встановлено, що контрагент позивача ТОВ «Томбарі Іф» () зареєстровано 09.10.2014 ГУ ДПС в Івано-Франківській області, основний вид діяльності КВЕД 43.11-знесення. Товариство не зареєстроване як платник ПДВ, перебуває на спрощеній системі оподаткування, платник єдиного податку 3 групи. Так, згідно інформаційних баз даних ДПС України у ТОВ «Томбарі Іф» відсутні трудові ресурси (чисельність працюючих 1 особа засновник та директор ОСОБА_2 , яка одночасно є засновником та директором ТОВ "Мінерал Оіл Груп"), виплати доходів за формою 1 ДФ відсутні, що слугувало до висновку контролюючим органом про неможливість виконання вказаних робіт, як власними силами так із залученням організацій.

Надаючи оцінку доводам та аргументам сторін в частині висновків акту перевірки про господарсько-фінансові відносини позивача з ТОВ «Томбарі Іф» щодо надання послуг суд зважає на наступне.

Згідно із пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 навела правові висновки, зазначивши, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Велика Палата в цій постанові звернула увагу, що відповідно до положень статті 90 КАС обставини у справі підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, при чому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі, будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку суду, у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Так доводи позивача зводяться до аргументів про можливість залучення ТОВ «Томбарі Іф» інших юридичних осіб на виконання договору щодо надання послуг. Втім, до суду та до перевірки не надано жодного доказу про залучення інших сторонніх організацій до виконання договору, а умови такого договору не передбачали права ТОВ «Томбарі Іф» залучення субпідрядників.

Крім того, суд звертає увагу на п .7.1. Договору № 1/03/21 від 16.03.2021 про оренду обладнання та машин укладеного позивачем з ТОВ «Томбарі Іф» щодо оренди у останнього дробарно-сортувальної машина BAIONI, яким передбачено обов`язок ТОВ «Томбарі Іф», як Орендаря, здійснити за власний рахунок демонтаж, монтаж та перевезення обладнання(том І а.с 117).

Досліджуючи питання пов`язаності придбаних позивачем товарів та послуг з його господарською діяльністю, суд погоджується з доводами відповідача про те, що надані ТОВ «Томбарі Іф» послуги з монтажу, демонтажу, перевезення спецтехніки та облаштування промислового майданчика під розташування дробарно-сортувальної машини BAIONI, облаштування промислового майданчика для розміщення готової продукції біля ж/д колії ст.Стефанешти не є витратами, що відносяться до собівартості реалізованої продукції, товарів, робіт, послуг, оскільки згідно наданих до перевірки документів, придбання чи реалізації готової продукції, яка би була вироблена на орендованих технологічних потужностях ТОВ "Мінерал Оіл Груп" не встановлено. Вказані доводи не спростовано позивачем в ході судового розгляду справи. Відтак, в сукупності обставин про відсутність зв`язку з господарською діяльністю товариства, відсутністю основних засобів, відсутністю необхідної кількості працюючих працівників у ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» для виконання таких робіт, послуг ТОВ «ТОМБАРІ ІФ», свідчить про не реальність отримання ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» таких послуг, і, як наслідок, про відсутність підстав для відображення таких взаємовідносин в бухгалтерському обліку.

Щодо господарських відносин між ТОВ «Мінерал Оіл Груп» та ФОП ОСОБА_1 про надання інформаційно-консультаційних послуг в сумі 8 647 588 грн, то суд зазначає наступне.

01 жовтня 2021 року між ТОВ "Мінерал Оіл Груп" (Замовник) в особі ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №01/10-2021(том І а.с. 130-132).

Згідно умов цього договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати інформаційно-консультаційні послуги, в порядку та на умовах, визначених Договором (п. 1.1).

Відповідно до п. 2.1 Виконавець надає Замовнику наступні послуги: - інформацію про покупців (резидентів та нерезидентів) природного газу (надалі товар); - інформацію про ціни, що задовольнять замовника у разі реалізації даного товару; -консультацію про переваги реалізації товару по цінах у порівнянні з цінами у різних регіонах області/країни та за її межами; -інформацію про наявність законодавчих обмежень щодо цін на даний товар.

Вартість послуг визначається сторонами по факту їх надання та фіксується в актах про надання послуг(п. 3.1).

Згідно п. 3.2 Договору, ціна отриманих послуг визначається виходячи із реалізації товару Замовником та узгоджується шляхом підписання актів виконаних робіт наданих послуг.

Замовник зобов`язаний перерахувати суму зазначену в акті про надання послуг протягом 30-ти днів з моменту підписання такого акту(п. 3.4).

Відповідно до умов Договору обов`язками Замовника зокрема є: - надавати Виконавцеві за його вказівкою всі необхідні документи та інформацію, необхідну для належного виконання зобов`язань по наданню послуг вказаних в п. 2.1 цього Договору; - оплачувати послуги, на умовах та в порядку зазначеному в п. 3 цього Договору (п.п. 4.3.1, 4.3.2).

На підтвердження реальності виконання господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 впродовж періоду з грудня 2021 по червень 2023 та факту використання придбаних інформаційно-консультаційних послуг у рамках господарської діяльності платник подав суду та в ході проведеної перевірки акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та детальні звіти про надання інформаційно-консультаційних послуг(том ІІ а.с. 2-95).

Так, у актах здачі-прийняття робіт (наданих послуг) складених ТОВ «Мінерал Оіл Груп» як Замовником та ФОП ОСОБА_1 як Виконавцем, зазначено про вартість виконаних робіт з розрахунку 1750 грн / 3000 грн без ПДВ за 1 тис кубометрів реалізованого товару та період за який надано послуги із посиланням на звіт про надання інформаційно-консультаційних послуг.

Відповідно до інформації що міститься в детальних звітах про надання інформаційно-консультаційних послуг складених ФОП ОСОБА_1 , то в таких зазначено інформацію про декількох покупців природного газу (назва, місцезнаходження, електронна адреса, обсяг та ціна природного газу, що цікавлять покупця), висновок (ідентичний у кожному звіті про надання актуальної інформації про покупців природного газу, обсяги та ціни), рекомендацію Замовнику розглянути можливість реалізації природного газу у відповідній кількості та за конкретну ціну, а також документи на підставі яких підготовлено звіт.

Водночас, подані платником документи не дозволяють встановити реальність виконання інформаційно-консультаційних послуг та факт їх використання у господарській діяльності товариства з огляду на наступне.

Досліджуючи питання пов`язаності з господарською діяльністю наданих інформаційно-консультаційних послуг, судом встановлено, що TOB «Мінерал Оіл Груп» є продавцем природного газу, а послуги надані ФОП ОСОБА_8 стосувались пошуку покупців природного газу серед юридичних осіб.

При цьому, розрахунки із ФОП ОСОБА_1 не проведені, що суперечить умовам Договору про надання консультаційних послуг, а станом на 30.06.2023 обліковується заборгованість в сумі 8647588 грн.

Позивачем не обґрунтовано мети укладення такого договору з ФОП ОСОБА_1 , з огляду на доводи контролюючого органу про те, що ТОВ «МІНЕРАЛ ОЙЛ ГРУП» впродовж 2021 року здійснювало реалізацію природного газу згідно укладених Договорів купівлі-продажу з ТОВ «СІГМА ЛІМІТЕД» без залучення ФОП ОСОБА_1 . Так, у січні та березні 2022 року відповідно до детальних звітів ФОП ОСОБА_1 надано інформацію про покупця ТОВ «СІГМА ЛІМІТЕД», з яким в подальшому позивачем було укладено договір купівлі-продажу природного газу.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що згідно штатного розпису ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» на підприємстві з 30.11.2021- обліковується штатна чисельність працівників : директор та начальник відділу збуту. Відтак, саме до кола обов`язків начальника відділу збуту віднесено пошук покупців природного газу. В ході розгляду справи позивачем не доведено доцільності наданих послуг ФОП ОСОБА_1 та недостатності працівників в штаті позивача для здійснення вказаного об`єму робіт.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) зареєстровано 22.08.2014 в ГУ ДПС у Івано-Франківській області (Богородчанський район), основний вид діяльності: 69.20 - діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту, консультування з питань оподаткування. Не зареєстрована як платник ПДВ, перебуває на спрощеній системі оподаткування, платник єдиного податку 3 групи.

Так, з огляду на види діяльності по КВЕД ФОП ОСОБА_1 , позивачем не надано доказів наявності досвіду роботи та відповідних знань цього контрагента в сфері збуту природнього газу.

Заслуговують на увагу і доводи контролюючого органу щодо того, що детальні звіти від 29.03.2023, 30.06.2022, 23.05.2022 ФОП ОСОБА_1 складено після укладення позивачем договорів купівлі-продажу природного газу покупцям, тобто послуги надані про покупців природного газу вже після підписання договорів купівлі-продажу, що свідчить про відсутність потреби у таких послугах для позивача.

У наданих актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) міститься лише найменування наданої послуги, з них неможливо встановити обсяг проведених робіт, кількість витраченого часу, використані інформаційні матеріали, а також ідентифікувати участь контрагента у виконанні робіт/наданні послуг. Вказані акти не розкривають спектр наданих послуг (які дії включали в себе послуги).

Так, у постанові від 02.07.2019 по справі №826/7836/17 Верховний Суд зазначив, що «в акті здачі-прийняття робіт має міститись визначений перелік обов`язкових реквізитів первинних та зведених облікових документів, які необхідні для надання цим документам юридичної сили, а саме: обсяг виконаних робіт, зокрема скільки чоловіко/годин в переліченому періоді виконували роботу, вказівку на виконання якого договору він складений».

Таким чином деталізація змісту і обсягу господарської операції в первинному документі, в тому числі в акті виконаних робіт і послуг має забезпечити розкриття її змісту та ідентифікацію виконаних робіт і послуг, що надаються замовником, з метою правильного подальшого їх відображення в аналітичному обліку та регістрах бухгалтерського обліку позивача.

Досліджуючи питання економічного ефекту та доцільності такої господарської ланки у діяльності позивача як надання інформаційно-консультаційних послуг ФОП ОСОБА_1 суд дослідив обсяги реалізованого природного газу у період травень листопад 2021 (у період до укладення договору з ФОП ОСОБА_1 ) та за аналогічний період 2022 з урахуванням наданих послуг. Відтак, у вказаний період 2021 року ТОВ «Мінерал Оіл Груп» реалізовано покупцям 1413,7 тис. куб м природного газу(сторінка акту перевірки 17, том І а.с. 46), а у період травень-листопад 2022 1438,5 тис. куб м природного газу(сторінки акту перевірки 15-16, том І а.с. 44-45), що підтверджує доводи контролюючого органу про те, що під виглядом отримання послуг від ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Мінерал Оіл Груп» штучно збільшило витрати на суму 8647588 грн, також чином останнім не доведено факту отримання вказаних послуг від ФОП ОСОБА_1 , їх економічного ефекту та зв`язку з господарською діяльністю платника податку.

Щодо висновків акту перевірки про завищення інших операційних витрат в сумі 5970000 грн, які виникли в результаті включення до їх складу суми орендної плати за спецтехніку: дробарно-сортувальної машини Ваіоnі зав.№ 170310699 та екскаватор Komatsu PC240NLC-6K у господарських відносинах із контрагентом ТОВ «Томбарі Іф» в сумі 5970000 грн. суд встановив наступне.

Так, відповідно до договору №1/03/21 від 16.03.2021, укладеного між ТОВ «Томбарі Іф», як Орендодавця, в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ «Мінерал Оіл Груп», як Орендаря, в особі співзасновника ОСОБА_3 , Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове володіння та користування обладнання та машини (далі майно, що орендується): дробарно-сортувальна машина BAIONI зав №170310699, в комплекті- живильник 1 шт, дробарка щокова 1 шт, магнітний уловлювач 1 шт, конвеєр стрічковий 7 шт, грохот розсіювач дрібної франкції 1 шт, грохот розсіювач грубої фракції 1 шт, автомобільні ваги 60тн 1 шт, побутовий вагончик 1 шт, рамні металічні конструкції під навісне обладнання (том І а.с.116-118).

Метою оренди, відповідно до п. 2. цього договору є подрібнення вапнякових порід. Передача майна в оренду здійснюється відповідними фахівцями сторін за актом приймання-передачі(п. 3.1 Договору)

Згідно із п. 4.1 Договору, майно, що орендується, вважається переданим Орендареві з моменту підписання акту приймання передачі майна, що орендується.

Орендна плата сплачується з розрахунку 150 000 грн без ПДВ в місяці в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця на підставі підписаних актів здачі-приймання робіт (послуг). Акти наданих послуг надаються Орендарю один раз в місяць (п.п. 5.1, 5.2 Договору).

01.04.2021 відповідно до акту прийому-передачі від 01.04.2021 ТОВ «Томбарі Іф» передало а ТОВ «Мінерал Оіл Груп» прийняло дробарно-сортувальну машину BAIONI зав №170310699, в комплекті (том І а.с. 119).

На підтвердження понесення витрат щодо послуг по використанню дробарно-сортувальної машини BAIONI, позивачем до перевірки та до матеріалів судової справи надано щомісячні акти здачі-приймання робіт (послуг), які виписані ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» на адресу ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» за період з квітня 2021 по червень 2023 (том І а.с. 191-217).

Також, відповідно до договору №1/07-2021 від 01.07.2021, укладеного між ТОВ «Мінерал Оіл Груп», як Орендаря, в особі співзасновника ОСОБА_3 та ТОВ «Томбарі Іф», як Орендодавця, в особі директора ОСОБА_2 , Орендодавець передає, а Орендар приймає для виконання робіт протягом строку дії цього договору екскаватор Komatsu PC240NLC-6K 1999 РОКУ випуску (далі - спецтехніка)(том І а.с. 122-124).

Згідно із п. 4.1 цього Договору розмір оплати за експлуатацію Спецтехніки становить 80 000 грн без ПДВ за кожен повний місяць. Поставку палива для експлуатації Спецтехніки забезпечує Орендар (п. 4.2). Перевезення Спецтехніки на об`єкт здійснюється за рахунок Орендаря, а повернення за рахунок Орендодавця (п. 4.4).

Відповідно до п. 4.5 Договору оплата за експлуатацію Спецтехніки проводиться помісячно(щотижнево), на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт, на протязі 10 робочих днів після підписання кожного поточного акту.

На підставі наведеного договору, сторонами, ТОВ «Мінерал Оіл Груп» та ТОВ «Томбарі Іф» складено та підписано Акт № 1 приймання-передачі від 01.07.2021 щодо приймання для виконання робіт екскаватора Komatsu PC240NLC-6K 1999 року випуску(том І .а.с 125).

У підтвердження понесення витрат щодо послуг по використанню екскаватора Komatsu PC240NLC-6K 1999 РОКУ випуску, позивачем до перевірки та до матеріалів судової справи надано щомісячні акти здачі-приймання робіт (послуг), які виписані ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» на адресу ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» за період з липня 2021 по червень 2023 (том І а.с. 141-164).

Взаємовідносини з контрагентом ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» щодо оформлених операцій з оренди екскаватора та дробарно-сортувальної машини, протягом періоду з 08.03.2021 року по 30.06.2023 року в податковому/ бухгалтерському обліку ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП», відповідно наданим до перевірки первинних документів, відображено наступним чином: -по податку на прибуток, в р. 2180 "інші операційні витрати" звіту про фінансові результати (ф.№2-м) в загальній сумі 5970000 грн. Відповідно до копій платіжних доручень, розрахунки з ТОВ «Томбарі Іф» щодо операцій з оренди проведено, заборгованість відсутня(том І а.с. 167-190, том І а.с. 220-250, том ІІ а.с. 1).

Водночас, як встановлено судом вище у рішенні, перевезення дробарно-сортувальної машини BAIONI зав №170310699, в комплекті відбулось до ТОВ «Мінерал Оіл Груп» у березні 2022 року, про що складено акт від 31.03.2022 № 2-03 від 31.03.2022 про надання послуг з вантажно-розвантажувальних робіт та перевезення негабаритного вантажу з Тернопільської області, м.Заліщики за адресою Чернівецька область, Заставнівський район, с.Прилипче.

Позивач не спростовує доводів про не перебування у нього в користуванні дробарно-сортувальної машини BAIONI у період з квітня 2021 по березень 2022, за який здійснювалась сплата орендної плати ТОВ «Томбарі Іф».

Суд погоджується з доводами контролюючого органу про не доведеність ТОВ «Мінерал Оіл Груп» використання екскаватора Komatsu PC240NLC-6K та дробарно-сортувальної машини BAIONI в господарській діяльності товариства, з огляду на не зазначення до яких саме робіт залучалася спецтехніка, за вказаною адресою відсутні об`єкти оподаткування, відсутність трудових ресурсів, які би були залучені до роботи на орендованій спецтехніці, відсутнє списання паливно-мастильних матеріалів для роботи машин та механізмів.

В решті обґрунтування суду аналогічні тим, що наведені вище в частині господарських відносин позивача з цим самим контрагентом щодо договору про надання послуг монтажу, демонтажу спецтехніки.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Приписами частин 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до статті 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Необхідно зазначити, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості, а платника податку - права на формування витрат підприємства навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати вартості послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкових преференцій.

Враховуючи, що первинні документи, які стали підставою для формування показників бухгалтерського обліку, які стосуються: господарських операцій з надання ТОВ «ТОМБАРІ ІФ» послуг монтажу, демонтажу спецтехніки за договором № 15/04/21 від 15.04.2021, господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 щодо надання інформаційно-консультаційних послуг за договором №01/10-2021 від 01.10.20; не підтвердження витрат згідно представлених реєстрів бухгалтерського обліку, первинних бухгалтерських документів в сумі 1 707 913 грн; завищення інших операційних витрат, які виникли в результаті включення до їх складу суми орендної плати за спецтехніку: дробарно-сортувальної машини Ваіоnі та екскаватор Komatsu у господарських відносинах із контрагентом ТОВ «Томбарі Іф», суд погоджується з твердженнями відповідача, що такі не можуть підтверджувати рух активів позивача та реальність господарських операцій з отримання послуг від відповідних контрагентів, а також не пов`язані з господарською діяльністю позивача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.11.2023 № 011611/0705, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 5 755 586,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 4 604 469,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 1 151 117,00 грн.

В частині податкових повідомлень-рішень від 03.11.2023 № 011610/0705 та № 011615/0705 щодо заниження податку на додану вартість в сумі 296632 грн., в результаті заниження податкових зобов`язань в сумі 515518 грн. та завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 218 886 грн. за червень 2023 року суд зазначає наступне.

В ході перевірки контролюючим органом зроблено висновок про те, що ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» не нараховано податкові зобов`язання в сумі 455785 грн, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст.189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких, суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (товари, роботи, послуги використані для невиробничого використання в сумі 2 278 923,98 грн.)

Так, проведеною перевіркою встановлено передачу ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_4 для виконання ремонтних робіт на об`єкті АДРЕСА_1 . Всього за період з травня 2022 по червень 2023р передано згідно актів товарно-матеріальних цінностей на суму 2 278 923,98 грн (том ІІ а.с.98-124).

За даними Державного реєстру речових прав 20.08.2021 зареєстроване право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власник- ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , країна громадянства: Україна.

Відповідно до Договору оренди нерухомого майна № 1/5 від 01.05.2022 укладеного між фізичною особою ОСОБА_2 , як Орендодавцем та ТОВ «Мінерал Оіл Груп», в особі ОСОБА_3 , як Орендаря, Орендодавець ОСОБА_2 зобовязується передати, а Орендар прийняти в платне строкове володіння та користування належне Орендодавцю нерухоме майно загальною площею 116,1 кв м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Об`єкт оренди передається з метою проживання засновника ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» ОСОБА_3 (п. 1.2 Договору). Відповідно до п. 1.3 Договору об`єкт оренди характеризується наступним рівнем виконання та оздоблення: внутрішні стіни - чорнова штукатурка стін; внутрішні оздоблювальні роботи - залита стяжка першого та другого поверхів(том І а.с. 126-129).

Пунктом 3.1 Договору оренди встановлено, що сума орендної плати становить 150 000 грн. в квартал. Термін дії Договору до 31.03.2025 року. На час проведення ремонтних робіт (поліпшення) Об`єкта оренди орендар звільняється від сплати орендної плати. Обов`язок орендаря - провести ремонт Об`єкта за погодженням з Орендодавцем.

В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_4 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Івано-Франківській області (ДПІ у м.Івано-Франківську, 915). Основний вид діяльності 47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет. ФОП ОСОБА_4 у період 2021-2022 роки згідно поданих Декларацій про фінансово-майновий стан не здійснював господарської діяльності та не отримував доходу. Найманих працівників немає, виплати по 157 ознаці відсутні.

Як встановлено під час перевірки та підтверджено в судовому засіданні представником позивача ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» передано товарно-матеріальні цінності ФОП ОСОБА_4 для проведення ремонту орендованого приміщення невиробничого характеру, яке належить фізичній особі ОСОБА_2 (засновнику та директору ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП») для проживання засновника ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» ОСОБА_3 .

Відтак, контролюючий органі дійшов висновку, що відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України товариством не нараховано ПДВ на вартість товарно-матеріальних цінностей переданих для невиробничого використання, а саме ремонту та поліпшення об`єкту оренди в сумі 455785 грн. (2 278 923,98 грн.*20%), яке раніше було віднесено до складу податкового кредиту.

У позовній заяві, позивач вказує, що такі ТМЦ використовуються в господарській діяльності товариства, а саме для забезпечення проживання засновника ТОВ «Мінерал Оіл Груп» ОСОБА_9 , який проживав у смт. Богородчани Івано-Франківського району з матір`ю та братом. Товариство, враховуючи характер та обсяг робіт, які виконує ОСОБА_3 вважав за доцільне надати житло безпосередньо у м.Івано-Франківську, за яке сплачує орендну плату відповідно до договору оренди нерухомого майна № 1/5 від 01.05.2022.

В підтвердження доводів про проживання ОСОБА_3 в смт Богородчани Івано-Франківського району стороною не надано жодного доказу, зокрема щодо адреси зареєстрованого місця проживання такого. Також, стороною позивача не надано доказів які б вказували на відсутність перебування у власності ОСОБА_3 житлової нерухомості в м.Івано-Франківську.

Відповідно до даних зазначених у Довідці про загальну інформацію щодо платника податків ТОВ «Мінерал Оіл Груп» за його діяльність в період з 08.03.2021 по 30.06.2023 засновниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (том І а.с. 90-98).

Засновник ТОВ «Мінерал Оіл Груп» ОСОБА_9 у періоді, що підлягав перевірці, був засновником та частково директором таких суб`єктів господарювання: ТОВ «Гео-Смотрич» (31632, Україна, Чемеровецький р-н, Хмельницька обл., село Кугаївці, вулиця Центральна, будинок, 123); ТОВ «МТ Груп» (49000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Воскресенська, будинок, 36); ТОВ «Укр-Газ-Оіл» ( 76018, Україна, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Гетьмана Мазепи, будинок, 35, квартира, 61); ТОВ «Добробутнафтогаз» (76011, Україна, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Польова, будинок, 8); ПП «Газ Імпекс Україна» (76018, Україна, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Гетьмана Мазепи, будинок, 35 квартира (офіс) 61); ТОВ «Нафтогазгеологія» (77701, Україна, Богородчанський р-н, Івано-Франківська обл., селище міського типу Богородчани, вулиця Гірника, будинок, 5); ТОВ спільне українсько-азербайжанське підприємство «Укр-Аз-Оіл» (77701, Україна, Богородчанський р-н, Івано-Франківська обл., селище міського типу Богородчани, вулиця Шевченка, будинок, 7 корп 8 кв. 5).

В частині господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентами ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_2 суд вважає за доцільне застосувати доктрину «ділової мети», сутність якої полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, що мають розумну економічну причину.

Відповідно до пп. 14.1.231 п. 14.1 ст.14 ПК України, розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Концепція «наявності ділової мети» передбачає, що господарська операція має містити економічний сенс для підприємства і бути доцільною з погляду її проведення. Тобто навіть якщо операцію оформлено належним чином і є докази реальності її здійснення, проте причина здійснення такої операції не є економічно обґрунтованою для господарської діяльності, платник податків не має права на зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат та права на зменшення податкових зобов`язань на суму податкового кредиту.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду наведених у постанові від 24.01.2018 р. по справі №816/4226/13-а, відповідність господарської операції діловій меті, про що може свідчити і економічна обґрунтованість витрат на її здійснення, є необхідною умовою для реалізації платником податку права на зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат. Відсутність економічної доцільності господарських операцій, окрім як здійснення їх з метою отримання податкової вигоди, є підставою для зменшення в податковому обліку платника податку сум такої вигоди.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з висновком відповідача про те, що ТОВ «МІНЕРАЛ ОІЛ ГРУП» не нараховано податкові зобов`язання в сумі 455785 грн, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст.189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких, суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (товари, роботи, послуги використані для невиробничого використання в сумі 2 278 923,98 грн.)

Щодо заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у червні 2023 на загальну суму 59733,00 грн, з підстави не нарахування податкових зобов`язань, виходячи з вартості придбаних запасів, що обліковувались по рахунках 203, 28-1, 28-2, фактична наявність яких не підтверджена станом на 30.06.2023.

Висновки акту перевірки про не встановлення наявності запасів в сумі 298666 грн. як на кінець перевіреного періоду так і на дату проведення інвентаризацій, а також не встановлення їх використання в господарські діяльності гуртуються на доводах контролюючого органу про те, що:

- запаси в сумі 298666 грн обліковувалися на кінець періоду перевірки, руху по запасам в період з 01.07.2023 по 20.09.2023 та 29.09.2023 не було. До перевірки не надано документального підтвердження списання запасів таких як паливо дизельне ДТ-Л-Євро5-ВО на суму 98580 грн, комплектуючих в сумі 54942,45 грн, металопластикових виробів в сумі 100663,34 грн, труби сталевої в сумі 44479,86 грн;

- до перевірки не надано інформацію про матеріально-відповідальних осіб, договори із відповідальними особами, документи на внутрішнє переміщення, накладні вимоги, книги складського обліку, акти про передачу/повернення матеріалів на відповідальне зберігання та інші, не надано документів, які би підтверджували їх подальше використання в господарській діяльності.

Підставами позову в цій частині сторона позивача вказує на не можливість встановлення відсутності наявності залишків «заднім числом» - тобто станом на 30.06.2023, з огляду на проведення інвентаризації з 20.09.2023. Також, позивач вказує на використання таких ТМЦ в господарській діяльності товариства, але у період що не охоплювався перевіркою, тобто після 30.06.2023 по 20.09.2023. Так, вказані ТМЦ передано ФОП ОСОБА_4 для виконання робіт на об`єкті АДРЕСА_1 .

В ході перевірки встановлено, що за даними бухгалтерського обліку, оборотно-сальдові відомості по рахунку 203 «Паливо» обліковується станом на 30.06.2023 паливо дизельне ДТ-Л-Євро5-ВО в кількості 4785,0 літрів на суму 98580 грн.

За даними бухгалтерського обліку, оборотно-сальдової відомості станом на 30.06.2023 по рахунку 28-1 обліковуються комплектуючі в сумі 54942,45 грн., по рахунку 28-2 обліковуються металопластикові вироби в сумі 100663,34 грн та труба сталева Д73*5,5 мм в сумі 44479,86 грн.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що під час проведення перевірки посадові особи ГУ ДПС в Івано-Франківській області вручило уповноваженій особі товариства ТОВ "Мінерал Оіл Груп" вимогу від 20.09.2023 «Щодо проведення інвентаризації», на виконання якої товариством було проведено інвентаризацію(том ІІ а.с. 191).

Відповідно до акту перевірки, уповноваженою особою ТОВ «Мінерал Оіл Груп» 20.09.2023 надано засвідчену копію наказу № 09/2023-1 від 20.09.2023 про проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей , що знаходяться в офісних та складських приміщеннях, за адресами: вул.Гоголя, 34, вул.Галицька,, 34Б, вул.Мазепи, 35/61 м.Івано-Франківськ, ДТЕК Бурштинська ТЕС, с.Прилипче Заставнівський район Чернівецької області.

Згідно наданих інвентаризаційних описів та даних бухгалтерського обліку станом на 20.09.2023 та 29.09.2023 відсутні запаси по бухгалтерських рахунках 203 «паливо» та 28-1, 28.2(сторінка 40 акту перевірки).

25.09.2023 посадовими особами відповідача області Ю.Клівчуцькою, В.Савчуком та Д.Лозяк складено акт № 1586/09-19-07-05/44107227 про ненадання посадовими особами ТОВ Мінерал Оіл Груп документів та пояснень, що належать або пов`язані з предметом перевірки у визначений термін, а саме: не надано документального підтвердження фактичної наявності запасів, інформації про матеріально-відповідальних осіб, договори із відповідальними особами, документи на внутрішнє переміщення ТМЦ, документи що підтверджують зберігання, транспортування товарів, документи, які б підтверджували використання ТМЦ в господарській діяльності підприємства, тощо(том ІІ а.с. 194).

Також, суд звертає увагу, що правом подання заперечення на акт перевірки позивач не скористався.

Відповідно до підпункту 20.1.19 підпункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Отже, вимога щодо проведення інвентаризації поширюється на всіх платників податків, зокрема фізичних осіб-підприємців. Проведення інвентаризації має здійснюватися саме платником, а контролюючий орган може лише вимагати її проведення. Водночас нестача придбаних товарів має бути виявлена в результаті інвентаризації, яка здійснена під час проведення перевірки, у межах якої вона була призначена (ініційована).

За змістом наведених норм платник податку зобов`язаний самостійно нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, за товарами, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Під положенням зазначеної статті підпадають і ті товари, нестачу яких виявлено за результатами проведеної вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу контролюючого органу.

Отже, проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Положення підпункту 20.1.19 підпункту 20.1 статті 20, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України вказують на те, що контролюючий орган наділений правом вимагати проведення інвентаризації під час здійснення ним відповідної перевірки з метою використання отриманих відомостей в межах цієї ж перевірки.

Статтею 10 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні передбачено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Об`єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов`язковим згідно з законодавством.

Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879 затверджено Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань (надалі, також - Наказ №879), що визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів.

Відповідно до пункту 5 розділу І "Загальні положення" Наказу №879 інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

Пунктом 1 розділу ІІ «Організація та основні правила проведення інвентаризації» Наказу №879 передбачено, що для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

Відповідно до пункту 18 зазначеного розділу Наказу №879, інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) підписуються всіма членами інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та матеріально відповідальними особами. При цьому матеріально відповідальні особи дають розписку, в якій підтверджується, що перевірка активів відбулася в їх присутності, у зв`язку з чим претензій до членів комісії вони не мають, та що вони приймають на відповідальне зберігання перелічені в описі активи. При проведенні інвентаризації у разі зміни матеріально відповідальної особи та особа, яка приймає активи, дає розписку про отримання активів, а та, яка передає, - про передачу активів.

На запаси, що перебувають в дорозі, не оплачену у строк покупцями відвантажену продукцію (товари) та на запаси, що перебувають на складах інших підприємств (на відповідальному зберіганні, на комісії, у переробці), складається окремий інвентаризаційний опис та перевіряється обґрунтованість сум, що відображені на рахунках бухгалтерського обліку. Такі суми можуть бути визнані, якщо вони підтверджені належно оформленими документами, зокрема рахунками постачальників, копіями платіжних вимог (рахунків-фактур), що пред`явлені покупцям, охоронними розписками, які переоформлені на дату проведення інвентаризації або близьку до неї (пункт 4.3 розділу ІІІ Наказу №879).

Відповідно до пункту 1 розділу IV «Перевірка та оформлення результатів інвентаризації» Наказу №879 висновки щодо виявлених розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку, які наводяться в звіряльних відомостях, та пропозиції щодо їх врегулювання відображаються інвентаризаційною комісією у протоколі, що складається після закінчення інвентаризації і передається на розгляд та затвердження керівнику підприємства. У протоколі наводяться: причини нестач, втрат, лишків, а також пропозиції щодо заліку внаслідок пересортиці, списання нестач в межах норм природного убутку, а також понаднормових нестач і втрат від псування цінностей із зазначенням причин та вжитих заходів щодо запобігання таким втратам і нестачам. Підприємства можуть додавати до протоколів іншу інформацію, що є суттєвою для прийняття рішень щодо визнання і оцінки активів і зобов`язань та розкриття відповідної інформації у фінансовій звітності.

Також 4.2 розділу ІІІ Наказу №879 передбачено, що інвентаризаційна комісія у присутності матеріально відповідальних осіб перевіряє фактичну наявність запасів шляхом їх перерахунку, переважування чи перемірювання. Не допускається вносити до інвентаризаційних описів дані про залишки активів зі слів матеріально відповідальних осіб або за даними обліку без перевірки їх фактичної наявності.

Відповідно до правових висновків наведених у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.02.2020 по справі N 807/1556/17, за своєю суттю інвентаризація - це перевірка фактичної наявності майна та зіставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. Нестачу товару можна виявити, коли відомі дані про залишки товару на початок інвентаризації та їх рух (вибуття, надходження) за звітний період. Відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризації мають встановлюватися на підставі первинної документації та відомостей Книги обліку доходів і витрат. Відсутність інформації у відомостях інвентаризації про залишки запасів на початок звітної дати та вибуття (реалізації) запасів за визначений період взагалі виключає можливість вирахування нестачі (залишків) товару та підстави стверджувати про наявність нестачі товару.

В частині доводів позивача, що про проведенням інвентаризації станом на 20.09.2023 та 29.09.2023 не можливо встановити фактичну наявність чи відсутність певних ТМЦ станом на 30.06.2023, тобто на дату, що передує даті проведення такої інвентаризації, то суд зазначає, про те що у вимозі відповідача від 20.09.2023 щодо проведення інвентаризації, вказувалось про необхідність надати розшифровки основних фондів, нематеріальних активів та запасів (товарних залишків), придбаних товарно-матеріальних цінностей станом на 21.09.2023 року та їх зв`язок з періодом що перевіряється (рух ТЦ за відповідний період з 01.07.2023 по 21.09.2024)(том ІІ а.с. 191).

Водночас, слід вказати на те, що товариство не зверталось до контролюючого органу в ході проведення перевірки із проханням її зупинення чи неможливістю надання первинних документів у зв`язку з їх втратою або вилученням.

Як встановлено в ході перевірки, запаси в сумі 298666 грн. обліковувалися на кінець періоду перевірки, руху по запасам в період з 01.07.2023 по 20.09.2023 та 29.09.2023 відсутній. До перевірки не надано документального підтвердження списання запасів таких як паливо дизельне ДТ-Л-Євро5-ВО на суму 98580 грн., комплектуючих в сумі 54942,45 грн., металопластикових виробів в сумі 100663,34 грн., труби сталевої в сумі 44479,86 грн. Також, згідно інформаційних баз даних ДПС України за даними ЄРПН за період липня-вересня 2023 відсутні зареєстровані податкові накладні номенклатурою товарів «паливо дизельне ДТ-Л-Євро5-ВО», «комплектуючі», «металопластикові вироби», «труба сталева».

Тільки в ході адміністративного оскарження у листопаді 2023 до Державної податкової служби України оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ТОВ «Мінерал Оіл Груп» було надано нові дані по залишках по рахунках 203, 28-1 та 28-2 і акт прийому передачі ТМЦ ФОП ОСОБА_4 для виконання ремонтних робіт на об`єкті м.Івано-Франківськ, вул.Гоголя 34. Втім в ході перевірки такі документи були відсутні у товариства, оскільки не надання таких зафіксовано актом відповідача від 25.09.2023.

Крім того, до перевірки а також до суду не надано інформацію про матеріально- відповідальних осіб, договори із відповідальними особами, документи на внутрішнє переміщення, накладні вимоги, книги складського обліку, акти про передачу/повернення матеріалів на відповідальне зберігання та інші, не надано документів, які би підтверджували їх подальше використання в господарській діяльності.

Таким чином, суд погоджується з висновком відповідача про порушення товариством вимог п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.189.1 ст.189, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України та необхідність нарахування останньому податкових зобов`язань з ПДВ на вартість запасів, наявність яких станом на 30.06.2023 року та використання їх в господарській діяльності не підтверджене первинними документами (документами, які б підтверджували їх використання в господарській діяльності підприємства не надано), в сумі 59733 грн.

Слід зазначити, що суд погоджується з доводами відповідача про те, що механічні (технічні) описки при написанні акту перевірки, жодним чином не спростовують доводів контролюючого органу щодо суті виявлених порушень податкового законодавства виявлених в ході перевірки.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що контролюючим органом доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 03.11.2023 №0/11652/0901, №011611/0705, №0/11610/0705 та №011615/0705, натомість позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів та доводів.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

З огляду на викладене, податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській від 03.11.2023 №0/11652/0901, №011611/0705, №0/11610/0705 та №011615/0705, є правомірними та не підлягають скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд також враховує частину 2 статті 2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, згідно приписів статті 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат з відповідача у суду відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Мінерал Оіл Груп" (, вул. Галицька, 34 Б, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000);

відповідач - Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Микитин Н.М.

Рішення складене в повному обсязі 31 січня 2025 р.