Справа № 420/38831/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33028) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області), в якому позивачка просить суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Рівненській області №86 від 28.11.2024 щодо відмови у перерахунку пенсії, переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014- 2016 роки; - зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок, перехід на пенсію за віком їй - ОСОБА_1 , відповідно до ч.3 ст.45 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки, починаючи з 22.11.2024 р. з урахуванням фактично сплачених сум пенсії.

В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначила, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області, у зв`язку з призначенням у 18.05.2011 році їй пенсії по інвалідності.

Досягнувши 60 річного пенсійного віку, та набувши більш ніж 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії, вона звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою №1869 від 22.11.2024 про переведення на інший вид пенсії - за віком.

Однак, рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області №86 від 28.11.2024 відмовлено у задоволенні заяви, оскільки розрахований розмір пенсії за віком становить 7329,82 грн, та є меншим за розмір пенсії по інвалідності на даний час - 9054,29 грн.

Позивачка не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки при її розрахунку її пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, який було враховано під час призначення іншого виду пенсії по інвалідності.

Вважає, що у зв`язку з переходом з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при набутті страхового стажу більше 24 місяці відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосуванню підлягає середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2021-2023 роки, тобто за три роки, що передують року звернення (22.11.2024 року) за призначенням пенсії.

Просить врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.04.2019 у справі №428/1695/17, від 25.09.2018 у справі №242/65/17, від 31.01.2029 у справі №423/1450/17, від 28.08.2018 у справі №175/4336/16-а, та задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 23.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі.

Представник ГУ ПФУ в Одеській області надав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що позивачка отримує пенсію за віком по інвалідності з 18.05.2011, призначену відповідно до Закону №1058-IV. 22.11.2024 вона звернулася із заявою за №1869 щодо перерахунку пенсії з виду на вид відповідно до Закону №1058-IV. Позивачці в перерахунку пенсії з виду на вид із застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2021, 2022, 2023 роки відмовлено, у зв`язку з відсутністю підстав.

Представник відповідача зазначає, що показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії застосовуються при здійсненні первинного призначення пенсії, а в разі переведення залишається таким, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суд від 27.03.2020 у справі №335/8983/17.

Також позовна вимога зобов`язального характеру задоволенню не підлягає, оскільки судом не може прийматись відповідне рішення, вказане це є втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта влади та буде виходити за межі завдань адміністративного судочинства.

Представник ГУ ПФУ в Рівненській області у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області, 18.05.2011 їй призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22.11.2024 позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою №1869 про переведення на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Рівненській області та за результатом її розгляду прийнято рішення №86 від 28.11.2024 про відмову у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

В рішенні зазначено, що оскільки відповідно п.4 Розділу Х «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Вказано, що за наданими заявницею документами, розраховано розмір пенсії по віку 7329,82 грн, який менший за розмір пенсії по інвалідності заявниці на даний час 9054,29 грн.

Позивачка, вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Рівненській області у зв`язку з помилковим обчисленням розміру пенсії за віком (із застосуванням показника заробітної плати за 2014-2026 роки, замість 2021-2023 р.р.), звернулася до суду з цим позовом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

При цьому, відповідно до статті 27 Закону №1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Згідно з частиною 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За змістом частини 3 статті 45 №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Таким чином, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за попередні три роки перед зверненням за призначенням пенсії, застосовується лише при первинному призначенні пенсії згідно з ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV, та для обчислення в разі первинного переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при набутті страхового стажу 24 місяці.

Судом встановлено, що з 18.05.2011 року позивачка отримувала пенсію по інвалідності, розрахована зі страхового стажу 30 років 2 місці 17 днів.

Згідно з розрахунком стажу позивачки (форма РС-право) від 22.11.2024 (станом на дату подання заяви про переведення на пенсію за віком) загальний страховий стаж заявниці складає 43 роки 8 місяців 25 днів.

Отже ОСОБА_1 після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пунктом 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1) передбачено, що особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.8 цього розділу.

22.11.2024 позивачка вперше звернулася за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

Враховуючи те, що позивачка із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком звернулась вперше, а також те, що станом на дату подання заяви вона набула необхідного страхового стажу не менш як 24 місяці страхового стажу після первинного призначення пенсії по інвалідності, суд вважає, що ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.45 №1058-ІV має право на обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховано для обчислення пенсії, за 2021-2023 роки (за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії).

Суд не приймає посилання представника відповідача ГУ ПФУ в Одеські області на постанову Верховного Суд від 27.03.2020 у справі №335/8983/17, оскільки правовий висновок у ній сформований за інших обставин переведення з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком на загальних підставах.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені ст.245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд вважає, що ГУ ПФУ в Рівненській області, приймаючи оскаржуване рішення, діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для переведення позивачки з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої нею заяви і документів та, відповідно, прийняв необґрунтоване рішення, яким відмовлено позивачці в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Рівненській області №86 від 28.11.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та захисту шляхом: визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Рівненській області рішення №86 від 28.11.2024 про відмову позивачці у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області (суб`єкта владних повноважень, яким прийнято оскаржуване рішення) повторно розглянути заяву позивачки №1869 від 22.11.2024 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, застосувавши при обчисленні пенсії за віком заробітну плату в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме 2021, 2022, 2023 роки.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивачка як особа з інвалідністю ІІ групи звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №86 від 28.11.2024 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №1869 від 22.11.2024 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, застосувавши при обчисленні пенсії за віком заробітну плату в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме 2021, 2022, 2023 роки.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва