Справа № 160/5937/20
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
05 лютого 2025 рокуСправа №160/5937/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
судді Кучми К.С.
судді Дєєва М.В.
при секретарі судового засідання Калалб Т.В.
представника відповідача Армашова І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі №160/5937/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
14 січня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі №160/5937/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена колегії суддів: головуючий суддя - Рябчук О.С., судді - Кучма К.С., Дєєв М.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2025 р. відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі №160/5937/20 та призначено заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 05 лютого 2025 р. об 13:00 год.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
20.01.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернувся ОСОБА_1 з заявою про проведення засідання у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року допущено участь ОСОБА_1 (з використанням поштової адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 ) в судовому засіданні, призначеному на 05 лютого 2025 р. об 13:00 год. та у наступних судових засіданнях, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "Easycon", відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.04.2020 року №196.
03.02.2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» ОСОБА_1 було надано клопотання про зупинення розгляду заяви від 16.11.2020 року у справі № 160/5937/20.
Вважає, що ці скарги тісно пов`язані з розглядом цієї заяви та об`єктивно неможливий її розгляд до розгляду інших справ в Конституційному Суді України та з огляду на наведене просить зупинити розгляд вищевказаної заяви.
В судовому засіданні 05 лютого 2025 року заявник підтримав заявлене клопотання про зупинення розгляду заяви у справі № 160/5937/20.
Представник відповідача в судовому засіданні проти зупинення розгляду заяви заперечувала, просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Тому при ухваленні рішення Конституційним Судом України правове положення заявника не буде відновлено та не вплине на розгляд даної заяви.
Дослідивши матеріали справи, заявлене клопотання про зупинення розгляду заяви та доводи сторін, колегія суддів виходить з наступного.
Судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина. І саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право. А за змістом частини другої статті 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 NN 8-рп/2002).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).
Згідно з п.3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Згідно з ч. 2 ст. 241 КАС України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.
Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
За правилами пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Висновки щодо застосування вищезгаданої норми процесуального права неодноразово висловлювалися Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 800/330/17, відповідно до яких, з огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі, адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку іншого провадження;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Отже, у заяві про зупинення провадження у справі заявник повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
Вирішуючи питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, суд повинен належним чином проаналізувати імовірні наслідки ухвалення Конституційним Судом України рішення за результатом розгляду справи, їх взаємозв`язок зі спірними правовідносинами, що є предметом розгляду в адміністративній справі, підставами позову, і відобразити відповідні висновки у своїй ухвалі.
За правилами статті 6 КАС України та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" норми Конвенції і практика Європейського суду з прав людини (далі - "ЄСПЛ", "Суд") є джерелами права для судів України.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність справи, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду і ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо.
Отже, тривале зволікання судами з розглядом трудових спорів, різновидом яких є спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, ставить під загрозу дотримання з боку України пункту 1 статті 6 Конвенції.
Крім того, у силу частин першої, другої статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Аналогічну правову позицію також було висловлено в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 580/1605/21.
Отже, перевіривши доводи заявника, колегія суддів вважає, що заявник у зазначеній заяві належним чином не обґрунтував наявності зв`язку між очікуваним рішенням Конституційного Суду України і предметом цього спору, в тому числі не конкретизував, у чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи без попереднього вирішення органом конституційної юрисдикції зазначених скарг.
На підставі викладеного, керуючись ст. 236, 248, 256,257, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні клопотання про зупинення провадження у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі №160/5937/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, визнання протиправним та скасування рішення кадрової комісії, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виоготовлено 07.02.2025 року.

Суддя О.С. Рябчук

Суддя К.С. Кучма

Суддя М.В. Дєєв