Справа № 420/39010/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2025-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо належного розгляду по суті його - ОСОБА_1 , заяви від 03.09.2024 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації; - зобов`язати відповідача розглянути його - ОСОБА_1 , заяву від 03.09.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з прийняттям відповідного рішення.

Позивач зазначив, що є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.09.2024 року засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка отримана відповідачем 12.09.2024 року.

Не отримавши відповіді на свою заяву він 15.10.2024 року направив на адресу відповідача запит на отримання інформації щодо розгляду його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

11.12.2024 року він отримав відповідь на запит, в якому повідомлено, що для вирішення питання про надання відстрочки необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 з військово-обліковим документом, з оригіналами усіх наявних медичних документів для уточнення облікових даних з подальшим проходженням медичного огляду для визначення призначення на особливий період.

Отже рішення про надання або відмову у наданні відстрочки відповідачем прийнято не було, що позивач вважає протиправним, оскільки вчинені всупереч приписам п.60 Порядку №560 відповідач не розглянув та не здійснив перевірку наявності (відсутності) підстав для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за доданими документами.

Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 18.12.2024 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по справі.

Ухвала суду від 18.12.2024 року доставлена до електронного кабінету відповідача через підсистему «Електронний суд» - 18.12.2024 року. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позов, інших заяв та клопотань від відповідача не надходило (згідно автоматизованої системи діловодства Одеського окружного адміністративного суду вхідної кореспонденції по справі станом на 31.01.2025 року не зареєстровано).

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним, зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 , та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

05.09.2024 року засобами поштового зв`язку позивач подав до ІНФОРМАЦІЯ_5 письмову заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.14 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується описом до поштового вкладення №459, фіскальним чеком від 05.09.2024, накладною №459.

До заяви долучено копії паспортів, картки фізичної особи-платника податків, свідоцтва про народження, рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичних особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 10.07.2024, копію висновку №1063 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, у наслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 03.04.2024, акт проведення обстеження сім`ї №652 від 24.06.2024.

Вказана заява отримана відповідачем 12.09.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Не отримавши відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивач 15.10.2024 року засобами поштового зв`язку направив на адресу відповідача запит на отримання інформації щодо розгляду його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, який отриманий відповідачем 21.10.2024 за вхід.№18519.

Листом від 08.11.2024 року №о/22338 ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно отримання позивачем відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації повідомив, що вказана заява (направлена засобами поштового зв`язку) не підлягає задоволенню без його особистого прибуття разом з військово-обліковим документом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки згідно п.п.8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивач, вважаючи, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо нерозгляду його заяви по суті, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі Закон №2232-ХІІ, в редакції від 30.10.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку (ч.3 ст.1 Закону №2232-ХІІ).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону №2232-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Пунктом 79 Порядку №1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Відповідно до п.2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п.п.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487 в редакції від 11.07.2024 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вказане положення додатку 2 до Порядку №1487 було чинне до 16.01.2025 року.

Таким чином, станом на час подання позивачем заяви від 05.09.2024 року та складенням відповідачем листа від 08.11.2024 року №о/22338 Порядком №1487 не передбачалось обов`язку особистого прибуття військовозобов`язаних до ТЦКСП для подання заяви та документів на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд вважає, що обов`язок «особисто повідомити», про який зазначено в п.п.8 п.1 додатку 2 до Порядку №1487 в редакції від 11.07.2024 року, та обов`язок «особисто прибути» - не є тотожним у спірних правовідносинах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив відповідачу разом із заявою від 05.09.2024 року документи, які його думку підтверджують право на відстрочку.

Отже позивачем дотримано процедуру особистого подання (направлення) документів, що підтверджують (на його думку) право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з п.57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560 (далі Порядок №560) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.

За змістом п.59 Порядку №560 на підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

Проте заява позивача від 05.09.2024 року, яка отримана відповідачем 12.09.2024 року, утвореною при Приморському РТЦКСП комісією не розглядалась.

Натомість відповідач листом від 08.11.2024 року №о/22338 повідомив заявника про необхідність особистого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 для вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не забезпечення розгляду комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 заяви ОСОБА_1 від 05.09.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач у змісті позову просить зобов`язати відповідача розглянути його заяву про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з прийняттям відповідного рішення.

Однак суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог, враховуючи наступне.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1558 від 31.12.2024, якою, зокрема, п.п.8 п.1 додатку 2 до Порядку №1487 викладено в наступній редакції: призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у випадку зміни персональних даних, зазначених у п.7 та 7-1 ч.1 ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Вказана постанова №1558 від 31.12.2024 набрала чинності 16.01.2025 року.

З урахуванням внесених до п.п.8 п.1 додатку 2 до Порядку №1487 змін, з 16.01.2025 року застосовується альтернативний спосіб подання військовозобов`язаними відповідного повідомлення, а саме: через електронний кабінет, або шляхом особистого прибуття до РТЦКСП.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на час прийняття рішення в цій справі у суду відсутні підстави зобов`язувати відповідача вчиняти дії щодо розгляду заяви позивача у спосіб, не передбачений чинним законодавством.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.73,74,75,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та захисту шляхом: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 05.09.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає, що на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплаченого судового збору у розмірі 400 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не забезпечення розгляду комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.09.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 400 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва